Sällskaplighet bland Ryggradsdjur. — Af GRER MR 
LÅ 
DERSEN. 
[Meddeladt den 8 Oktober 1862.] 
Uti en mera populärt hållen uppsats »En Orrlek med Kom- 
mentarier; tvenne föredrag i Akademiska Föreningen d. 20 och 
27 Oktober 1860», intagen uti Nordisk Universitets-tidskrift, VII 
arg. hft. 2, Lund 1861, sökte jag att visa, att åtskilliga fö- 
reteelser af sällskaplighet hos Ryggradsdjur vore att anse som de 
sista, försvinnande spåren af.de för lägre djur och växter så ka- 
rakteristiska s. k. sammansatta individerna. Närvarande fram- 
ställning har till ändamål att i korthet redogöra för det specielia 
material, som föranledt en sådan slutledning. Då en del af detta, 
hittills på olika håll kringspridda material från äldre resebeskrif- 
ningar inkommit i zoologiska skrifter, kan dess värde vara tvif- 
vel: underkastadt. Det anföres dock här, för att af den, som har 
tillgång till en rikare kritisk apparat, kunna pröfvas samt deref- 
ter antagas eller förkastas. 
Djurens samhällslif visar sig måhända mest storartadt i 
Vandringarne. Bland dessa, hvilka i sjelfva verket torde vara 
af flera slag, märka vi isynnerhet de regelbundet återkommande. 
De mötas redan hos lägre djur, hos Medusor och Sepior. Land- 
krabban (Gecarcinus) vandrar på bestämd tid i ofantliga ska- 
ror öfver stock och sten till hafvet, för att lägga sina ägg. 
Af samma anledning vandra ock många sköldpaddor lång väg ge- 
nom hafvet till stranden. En stor mängd fiskar söka sig mot 
lektiden Hockvis in i vikar och på grundt vatten, och man kän- 
ner att Sillen i de nordiska hafven har sina bestämda, i national- 
ekonomiskt hänseende vigtiga lokaler, der den på vissa tider 
anträffas. Manga foglar, f. ex. en art nordamerikanska Dufvor 
flytta i slutna skaror, liksom vissa Anteloper i Sydafrika, Bison- 
hjordarne på Nordamerikas grässlätter, Kamtschatka-råttan och 
Renarne i Sibirien. — Det bör ej förbises, att de flesta af de 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., 1862, N:o 8. 
