— 451 — 
totalformer af temligen konstant beskaffenhet. De flesta fiskar 
pläga ock gå i stim, så att här är ett vidlyftigt fält för iaktta- 
gelsen. 
Vissa vandringar f. ex. Sillens m. m. i början anförda, ut- 
göra förberedelser till polygamisternas parning eller den s. k. es 
ken, hvilken kan betraktas såsom det andra hufvudslaget af säll- 
skapliga yttringar hos Ryggradsdjuren. Tydligast utbildad fram- 
träder den hos åtskilliga Lax- och Karp-fiskar, Grodor, Höns- 
fåglar och Mammalia ruminantia, men den förekommer stundom 
äfven utom dessa grupper. — Honan och särdeles hanen blifver 
vid lektiden ofta mycket förändrad till utseendet, får stundom 
köttiga och broskartade utväxter på hufvudet och halsen, samt 
egendomliga organer för försvar (ex. Laxens »hake», åtskilliga bi- 
hang på fjällen hos Phoxinus och hos flera Leuciscus-hanar *), 
Brushanens halskrage, Hjorthornen) och för frambringande af ljud 
(ex. halsblåsorna hos hanen af Tetrao cupido och hos åtskilliga 
Grodhanar, möjligen äfven den långhåriga strupsäcken hos Elgen 
och den röda svalgblåsan eller det s. k. andra gomseglet hos Ca- 
melus dromedarius). Isymnerhet förändras dock sinnesarten: el- 
jest skygga och fromma djur blifva modiga och vildsinta både 
mot sina likar af samma kön och mot andra djur; båda könen 
låta höra egna läten, som under ingen annan tid på året förmär- 
kas, äta föga eller intet, och äro, anskjutna, stundom i förvånande 
grad seglifvade och känslolösa för kroppslig smärta (särdeles ha- 
narne f. ex. Hjorten, Tjädertuppen, hanen af Rhodeus amarus eul. 
HECKEL), samt tillkännagifva på många andra sätt, att de stå i 
beroende af en okuflig instinkt, som i förurderlig grad omgestal- 
tat deras väsende. Midt under lekens enthusiasm förgäta de sig 
stundom i den grad, att de tyckas sakna både syn och hörsel el- 
ler åtminstone det sednare sinnet; så Tjädern, Blicca argyroleuca 
och Salmo hucho (enl. HECKEL), Gasterosteus spinachia m. fl. 
(enl. EKSTRÖM). 
*) Jfr C. TH. v. SIEBOLD i Amtlicher Bericht ete. vid Naturforskarmötet i Kö- 
nigsberg 1860, tryckt 1861, sid. 74. 
