— 463 — 
Till frågan om Ishafsfaunans fordna utsträckning öfver 
en del af Nordens fastland. — Af S. Lovén. 
[Föredrag den 8 Oktober 1862.] 
I den uppsats om några i Vettern och Venern funna Cru- 
staceer, som finnes i denna tidskrift, årg. 1861, s. 285, saknas 
en närmare framställning af den geografiska utbredning, som ej 
mindre flera af dessa djur, än äfven Cottus qvadricornis L. hafva 
utom Östersjön och de stora insjöarne. Denna brist har blifvit 
fylld genom vigtiga upplysningar, för hvilka jag har att tacka 
isynnerhet Herr Magister MALMGREN och Herr Candidat WIDE- 
GREN, och som jag utber mig att här få meddela. 
Af Cottus qvadricornis L. har Herr Magister J. A. MALM- 
GREN meddelat ett exemplar, hvilket af Herr Candidat G. SELIN 
blifvit taget vid Kandalaks, i vestligaste delen af Hvita Hafvet, 
och öfverlemnadt till Universitets-Museet i Helsingfors. Sjelf har 
'sanima art, hvilka han fångat i Ladogan, pa 50 famnars djup. Ett 
efterlängtadt tillfälle har således blifvit erbjudet att jemföra exemplar 
från Hvita hafvet, Ladogan, Östersjön och Vettern. Från Öster- 
sjöns afvika Vetterns mest. FRIES och EKSTRÖM hafva redan 
längesedan angifvit de hufvudsakligaste olikheterna. *) Färgen är 
mycket blekare; hufvudet är större, ända till 0;27 af totallängden 
(232 mm.), medan det hos Östersjöns ej uppnår 0,24; afständet 
mellan första och andra ryggfenan är äfven större, men isynner- 
het det från andra ryggfenans slut till stjertfenans rot, som ut- 
gör mera än 0,1 af totallängden, medan det hos lika stora bal- 
tiska exemplar är omkring 0,08 deraf. Det är härvid värdt att 
anmärka, att detta sednare afstånd alltid är, hos Östersjö-exem- 
plar, i förhållande till totallängden något större hos ungarna än 
hos de fullväxta. Vetterns simpor hafva fenorna något mindre 
höga, isynnerhet första ryggfenan och analfenan; bröstfenorna äro 
*) Skandinaviens fiskar, häft. 2, s. 33. 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., 1862, N:o 8, 
