% 
— 464 — 
ej sa stora; afständet mellan de öfra orbital-kanterna är kortare, 
ögonen större; slutligen, och detta är, jemte den långsträcktare 
formen, det mest i ögonen fallande, äro hufvudets knölar aldrig 
utbildade till ”kronor”, utan tvärt afhuggna, småtaggiga, såsom 
hos yngre individer i Östersjön. Nära intill Vetterns står La- 
dogans Hornsimpa, likväl tyckes afståndet mellan ögonen vara 
litet större, orbitas längddiameter något litet kortare, kroppen 
framtill bredare, nästan som hos den baltiska; afståndet från an- 
dra ryggfenans slut till stjertfenans rot är som hos Vetterns, fe- 
norna i allmänhet något större. Exemplaret från Kandalaks, som 
är en hanne, har varit något sammantorkadt förrän det lades i 
sprit, och håller nu 218 mm. i längd. Hufvudknölarne äro ska- 
dade, men synas icke hafva varit stora. I den mörka färgen 
liknar det Östersjöns form, kommer i afseende på interorbitalaf- 
ständet något närmare Ladogans och Vetterns, i fenornas storlek 
Östersjöns. I allt annat öfverensstämmer det med de öfriga. 
Fjällen äro mest utbildade hos Östersjöns hornsimpa, i kanten 
djupare loberade, 'taggarne tätare, inskärningen i framkanten är 
djup, och mötes på undra ytan af en tvärlamell, hvilken motsva- 
rar den insänkning, som ses på fjällets öfra yta. Sådana äro 
fjällen äfven hos Hvita Hafvets simpa, men den undra ytans 
tvärlamell är icke så tydligt utbildad, hvilket ännu mera är för- 
hällandet hos Vetterns och Ladogans. Ofvanför sidolinien har 
exemplaret från Kandalaks två rader af fjäll; den öfra börjar, 
bakom hufvudet, med en liten krökning utåt, och kan följas, lätt 
bugtig, till sista tredjedelen af andra ryggfenan, der den upphör. 
Den andra raden börjar vid främre tredjedelen af första rygg- 
fenan, är i början afbruten, men från slutet af samma fena mera 
jemn och tät, och slutar först halfvägs mellan andra ryggfenans 
slut och stjertfenans rot. Intill början af andra ryggfenan bibe- 
hålla, i båda raderna, fjällen nära nog samma storlek, men der- 
ifrån blifva de bakåt allt mindre. Samma fördelning af fjällen 
ofvanför sidolinien iakttages hos Ladogans och Vetterns horn- 
simpor, endast att raderna äro, isynnerhet der de begynna, mera 
afbrutna. Under sidolinien äro fjällen hos exemplaret från Hvita 
