— 466 — 
värd, hennes förvandtskap med M. oculata FABR. är sådan, att 
hon ej gerna kan vara annat än en i isolerade bäcken utbildad 
form af denna högnordiska art. Det är dennas ungar hon när- 
mast liknar, i den medlersta stjertlamellens grunda inskärning. 
För Idothea entomon L. är ingen ny fyndort upptäckt, 
men Herr MALMGREN meddelar, att fiskare vid Ladogan. igen- 
kände en förevisad teckning deraf, och beskrefvo den under fin- 
ska namnet Merilutikka. 
Af Gammarus loricatus SAB. har jag, genom Doctor 
KRÖYERS godhet, kunnat undersöka ett i Bellsund vid Spetsbergen 
fångadt stort individ, hvilket fullkomligt öfverensstämmer med 
den af CURTIS utförda figuren - i Supplementet till Appendix i 
PARRYS resa, och jemföra det med dem, som Riks-Museum nu 
eger från ett vidsträckt område af sötvatten inom norden, från 
Ladogan vid Kexholm, 40—100 famn. (J. A. MALMGREN), från 
Rehja (K. MALMGREN), från Vettern, från Fryken (CEDERSTRÖM 
och VIDEGREN), Glafsfjorden, 20 f., Laxsjön, 26 f., Lelången, 28 
f., Stora Le (VIDEGREN). Det är samma utbredning som Mysis 
relicta har, med det undantag, af G. loricatus ännu ej blifvit 
funnen i Östersjön, och icke i Venern, der han, förgäfves efter- 
sökt, måhända saknas. Jemförelser med det 46 mm. långa indi- 
videt från Spetsbergen företedde några afvikelser. I storlek när- 
mast äro de från de stora sjöarna, (Ladogan 35 mm., och Vet- 
tern 33 mm.) hvilka inbördes äro lika, men i ett och annat nå- 
oot skilja sig från ishafsformen. Denna har pannans horn ej 
mycket böjdt, och så utsträckt, att det är längre än sjelfva huf- 
vudet, och öfverstiger de öfra antennernas första led. Sa långt 
är det aldrig hos sötvattnens form, och något mera böjdt. Hos 
exemplaret fran Spetsbergen har redan fjerde segmentet en liten, 
men tydlig tagg, och ryggtaggarne hafva just den form, som an- 
gifves i CURTIS'S figur, i det deras öfra kant stiger i jemn båge, 
och så mycket bakåt, att segmentets bakre sidokant får en dju- 
pare böjning. Hos Ladogans och Vetterns fullväxta individer 
höjer sig deremot ryggtaggens öfra kant framifrån mera hastigt, 
är sedan bakåt nära rät, t. o. m. litet insänkt på midten, och 
