— 415 — 
Om en ny metalloxid. — Af J. F. BAHR. 
[Meddeladt den 10 September 1862.] 
För en längre tid tillbaka erhöll jag af en arbetare uti ett 
stenbrott på Rönsholmen, en liten holme, belägen helt nära 
Resareön, i Stockholms skärgård, en stuff af ett mineral, som 
jag vid första flygtiga påseendet tog för Orthit. Stuffen var 
särdeles stor och vacker, men utan någon medföljande matrix, 
hvilken karlen af oförstånd bortslagit, hvarvid utan tvifvel an- 
senliga , stycken af mineralet gått förlorade. Då den mig lem- 
nade stuffen hade åtskilliga bruna partier i olika nuancer, hvilka 
jag ansåg härröra från partiell förvittring, var jag särdeles nöjd 
att erhålla densamma, emedan den syntes medgifva att på samma 
stuff studera de olika stadierna af Orthitens förvittringsprocess. 
Mineralet var brunsvart, glänsande; i tunn splittra genom- 
lysande med gulbrun färg; brottet än skåligt, än splittrigt; otyd- 
liga tecken till genomgångar; gulbrunt pulver, som vid stor fin- 
het ljusnar till gult. | 
Ett qvalitatift försök pa en liten del af detsamma visade, 
att det höll Kiselsyra, Lerjord, Ytterjord, Jernoxid, Cer, Didym, 
Kalk, Mangan, Talkjord, Alkali. Berylljord kunde jag ej finna; 
ej heller har jag sedermera vid förarbetande af större qvantiteter 
af en varietet af samma mineral, som jag längre ned skall om- 
förmäla, kunnat konstatera närvaron af Lanthan. Mineralet häl- 
ler dessutom spår af Uran, en problematisk Thorjord samt en 
Tantalsyra. | 
Jemte de förenämnda ämnena fann jag äfven ett annat, 
som jag på grund af dess svafvelsyrade förenings förhållande först 
ansåg för Thorjord. Detta var likväl ett misstag, ämnet utgjorde 
det orena svafvelsyrade saltet af en ny, hittills okänd, metalloxid. 
Jag ber att här få framlägga hvad jag hittills har mig be- 
kant om densamma. Det är ej mycket; och jag skulle i under- 
sökningens närvarande ofulländade skick icke anse mig böra 
publicera något derom, så vida jag ej förutsåge, att jag sanno- 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., 1862, N:o 7, 
