a Me 
TH. FRIES Lichenes Arctoi, p. 52). Denna Östersjö-form lärer 
dock, genom sina mindre utdragna balflikar, mera närma sig till 
den normala trädformen än till den Nordlandska och den jemväl 
i mellersta Europa på uråldrig bergart förekommande, likaledes 
nästan aldrig fruktbärande (Koerber Syst. Lich. Germ. p. 70). 
Lecania fuscella Massal. (Alcuni Gen. di Lich. p. 12), n. 
131, af MASSOLONGO förut beskrifven såsom art af Lecanora, 
är icke sällsynt pa aspars stam och grenar, åtminstone i Öster- 
göthland och Westergöthland. Enligt af ACHARIUS sjelf bestämda 
exemplar, urskiljde han den icke från Lecan. serupulosa, om hvil- 
ken Acharianska art lichenologerna hysa olika begrepp. Professor 
NYLANDER (Lichen. Scand. p. 168) anser Lec. scrupulosa Lich. 
Suec. Exs. ed. 1. n. 320, Koerber Syst. L. G., som lika med 
Lecania juscella, i hvarje sporsäck har ett större antal sporer, 
böra hänföras till Lecan. Sambuci Pers., hvaremot han (p. 162), 
åberopande exemplar i ACHARII samling, som ega blott 8-sporiga 
säckar, menar att Lecan. scrupulosa Ach. bör, sasom form, hän- 
föras till Lec. albelia. Sanningen lärer väl vara, att Lec. scru- 
pulosa Ach. är en kollektiv art, under hvilken ACHARIUS sjelf 
sammanfattat flera urskiljbara former. Den, som sett ACHARII 
samling och vet huru den behandlades etter hans död, måste det 
förekomma ganska vanskligt att, på grund af ett och annat i 
densamma befintligt exemplar, afgöra i hvilken omfattning han 
användt ett visst artnamn. 
Biatora decolorans var. ec. Fries Lich. Eur. p. 267 (n. 164), 
öfverensstämmande med den’ allmänna jordlafven Biat. decolorans 
till fruktens inre byggnad, men afvikande med de i lafbälen in- 
sänkta, stundom sammangyttrade frukternas konvexa, kantlösa 
form, den svällda lafbalens smutsgröna färg och de bleka soredi- 
erna, synes icke vara nämnd i någon af de nyare lichenologer- 
nas skrifter och är vida skiljd från Biat. viridescens Schrad., v. 
Zwackh Exs. n. 234. Den förekommer sällsynt steril med yp- 
piga soredier på ekstubbar, men ännu sällsyntare så utbildad och 
fruktbärande, som den här gifves, på gamla spåntak i Kinds hä- 
rad i Ostergöthland. 
