— 5351 — 
afskuren (se fig. 1, tafl- VII och tafl. VIII). Först sedan lax- 
arterna antagit denna unglaxens drägt, blifva honorna fortplant- 
ningsskickliga, da deremot hannarne, sasom förut blifvit omtaladt, 
redan under stirräldern och allt framgent, såsom foreller höste- 
tiden äro försedda med flytande mjölke. De egenheter, som nu 
skilja unglaxen från de äldre och fullt utvuxna individerna, bestå 
i tandbyggnaden, alldenstund de yngre merändels alltid laugs 
vomer ännu hafva en eller annan tand, samt i fenornas form och 
längd, den sednare hos gamla individer alltid större, den förra 
hos sådana ej så normal, som hos yngre individer, hvarom vidare 
längre fram + vid den speciella artbeskrifningen. Åfven fjällen 
hafva under fiskens olika utvecklingsstadier en skiljaktig form, 
för hvilken närmare skall redogöras vid den speciella artbeskrif- 
ningen. 
Sasom förut blifvit anmärkt och längre fram äfven närmare 
skall visas, hafva de ungar af S. trutta i forelldrägt, som an- 
träffats i våra större elfvar, icke blifvit betraktade som ungar 
till denna, utan vanligast ansetts vara identiska med den såsom 
egen art ansedda Bäcklaxen (S. fario L.). 
En hvar, som uti något af våra Svenska vattendrag under 
ett par ar följer laxarnes utveckling, skall utan tvifvel finna icke 
allenast de öfvergångar, som ådagalägga förändringen från stirr 
till forell, utan äfven den serie af utvecklingsformer, som på det 
tydligaste visar förändringen fran forell till unglax, samt dess- 
utom göra den vigtiga anmärkningen, att i de vattendrag, som 
sta i gemenskap med hafvet eller någon större insjö, d. v. s. i 
sådana, der laxen når sin fulla utbildning, der träffar man aldrig 
någon romstinn hona med fullbildade generationsorganer, som bär 
de forellåldern utmärkande kännetecknen. Derföre hör man också 
alltid fiskarena, vid så belägna laxfiskerier, förundra sig deröfver, 
att man aldrig träffar någon hona till ”öringen” eller ”bäcklaxen”, 
såsom fisken under forellåldern benämnes. Dermed är också des- 
sas arträttighet till fullo upphäfd. Deremot, i de mellan Lapp- 
lands och Norrlands fjällar samt på det Småländska höglandet 
belägna smärre aar eller bäckar, från hvilka fiskarne ej kunna 
