— 534 — 
Åfven vid fenstrålarnes antal har man fästat afseende. För 
samma art uppgifves dock ofta hos skiljda författare ett olika an- 
tal. Detta har naturligen sin grund icke allenast i de variationer, 
som man derutinnan finner hos samma art (se vidare derom be- 
skrifningarna längre fram), utan äfven deri, att en del författare 
icke räkna de mindre, knappt ur huden uppstickande strålar, 
som träffas t. ex. i början af ryggfenan. 
Hvad färgteckningen beträffar, har NILSSON redan anmärkt,*) 
”att denna är långt ifrån constant.” Af det föregående samt de 
längre fram följande artbeskrifningarne synes, huru denna varierar 
under fiskens olika stadier. Men den är till och med ej lika hos 
samma art i samma stadium och i samma vattendrag. I Mo- 
tala Ström, till exempel, på den lilla sträckan mellan Motala och 
Kfongsbro, träffar man ungar af S. trutta i forellstadiet, hvilkas 
hela grundfärg är serdeles mörk, nästan svartbrun, ungefär sådan 
som Tab. XXIII hos BLOCH utvisar. Deras lika stora grannar, 
hvilka lefva i sjelfva forssarne på grundare med sten- och sand- 
betten försedda ställen, hafva deremot en betydligt ljusare, med 
mindre fläckar försedd färgteckning, fullkomligt sådan, som man 
träffar den hos forellerna 1 Norrlands och Lapplands fjällbäckar. 
De äldre för-Linnéiske författarne, och äfven NILSSON hafva 
fästat afseende vid köttets färg. AGAsSsIZ””") har redan yttrat. 
att denna beror pa beskaffenheten af fiskens näringsämnen. ”Sa- 
som bekant är”, säger han, ”nära sig laxarterna till en icke ringa 
del af larver af vatteninsekter samt smärre crustaceer. Direkta 
experimenter hafva visat, att lifligheten af köttets färg beror 
på den större eller mindre qvantitet Gammarider, som fisken har 
tillgång till.” Det är äfven väl bekant, att man vid laxfiskena 
ofta finner två för öfrigt alldeles lika individer, af hvilka den 
ena har mycket ljusare kött än den andra, och att de yngres 
kött är af mera liflig färg än de äldres. 
Tandbyggnaden på plogbenet har vidare, såsom förut är nämndt, 
icke allenast blifvit tagen i betraktande vid arternas urskiljande, 
*) Öfversigt af Kgl. Vet. Akad. Förhandl., 1848, p. 61. 
ed. er P.620. 
