— 504 — 
hafvet hafva återkommit som fortplantningsskickliga unglaxar. 
Lika stora hannar hade testes typiskt utbildade och syntes hösten 
förut hafva haft flytande mjölke. Höstetiden fångas ofta i 
skärgården en eller annan lax, från sju till åtta hundrade mm. 
lång, hvars generationsorganer utvisa, att den hvarken det året 
har varit eller blifver fortplantningsskieklig. Sådana äro vanligt- 
vis mycket feta och hafva ofvanpa fjällen icke någon mörk pig- 
menthud. Hos sådana honor finner man de mycket små ovarierna 
alldeles tomma på ägg, och hos hannarne finner man ej uti de 
tunna och smala testes någon mjölke. Stjertens form samt öfriga 
karakterer äro hos dessa dock alldeles sådana, som hos lika stora 
fortplantningsskickliga individer. År det då endast de sterila 
individerna till följande art, som undergå förändringar till kropps- 
form och färg, eller månne laxarterna normalt icke fortplanta sig 
hvarje år? 
Jag har förut anfört, att i flere af våra större vatten- 
drag laxfıskar finnas, hvilka komma betydligt nära S. salar 
L. I Vettern träffas en laxform, hvilken derstädes äfven af fi- 
skarena urskiljes såsom en egen art och påstås förrätta sin lek 
i Motala ström nedanför Motala. Den benämnes derstädes van- 
ligen Blanklax eller Silfverlax. Alldenstund jag dock på stället 
icke kunnat finna några ungar i stirrdrägt af denna form, och 
då äfvenledes generationsorganerna hos de hemförda exemplaren 
utvisa, att dessa, åtminstone icke ‘da de togos, voro fortplant- 
ningsskickliga, kan möjligen uppgiften om dess lek vara oriktig. 
På grund af karakterernas öfverensstämmelse, som längre ned 
skall ådagaläggas, anser jag denna fullkomligt identisk med Bo- 
densjöns S. lacustris L., AG. Men emedan såväl denna som 
Vetterns Blanklax mera liknar S. salar L. än S. trutta L. torde 
det vara skäl, att, innan jag öfvergar till begränsandet af denna 
sistnämnde art,' redogöra för denna, midt emellan dessa begge 
arter stående, möjligen sterila forms utseende och lefnadsförhål- 
landen. | 
Ä hosföljande taflor V och VI lemnas tre figurer af denna 
form i olika älder. Figuren 1, tafl. V afbildar en hanne, antag- 
