afseende vid variationerna, utan i diagnoserna endast angifver de 
yttersta gränserna för dessa. 
Endast hos den allmännaste af våra svenska Sikarter företer 
nosens form några mera betydande olikheter hos den äldre och 
yngre fisken; hos de öfriga erhåller den åtminstone under andra 
året sin typiska och constanta form, hvarföre man med ledning 
af denna karakter kan urskilja ett-årigt yngel till alla våra 
svenska Sikarter. Hufvudets längd och storlek varierar deremot 
hos Sikarterna ganska betydligt, och, såsom här nedan meddelade 
beskrifningar närmare utvisa, dess storlek i förhållande till 
hela kroppslängden varierar hos medelstora exemplar af alla ar- 
terna till det mesta mellan samma siffertal. Ögonens storlek är 
visserligen olika hos äldre och yngre individer, men hos lika stora 
individer af samma art är deras proportion till hufvudlängden 
alltid lika. Denna proportion företer dessutom hos lika stora exem- 
plar af vissa skiljda arter ganska märkbara och constanta olik- 
heter. Emedlertid kan man ingalunda i beskrifningarne angifva 
dessa med några bestämda bråktal, emedan samma bråktal kan 
återfinnas hos ett större eller mindre individ af en annan art, 
utan man måste genom att angifva dimensionerna hos lika stora 
exemplar både utröna och tillkännagifva dessa olikheter. All- 
denstund dock såväl dessa, som olikheterna i nosens dimensions- 
förhållanden hos de hvarandra närmast stående arterna ej äro så 
betydande, att man ju icke skulle kunna (såsom t. ex. NILSSON 
m. fl.) anse vissa årter endast vara former af en och samma, 
fastän uppträdande i nagot olika gestalt i skiljda sjöar och under 
olika naturförhallanden, har jag sökt taga kännedom om hvarje 
härnedanföre uppställd arts biologiska förhållanden. Härvid har 
det blifvit adagalagdt, att de hvarandra nära stående former, 
som af NILSSON hänföras till samma art, dock i samma sjö och 
under samma naturförhållanden hålla sig skiljda från hvarandra, 
leka vid något olika tid etc., hvilket allt, jemte de formolikheter, 
som finnas, bestyrker, att sådana ärd verkligt skiljda arter. 
Den ofvan anmärkta bristfälligheten i beskrifningarne hos 
Ge äldre författarne har naturligen förorsakat, att ARTEDI, hvil- 
