— IT — 
i Sverige allmännast förekommande Sikarten, här nedanföre upp- 
tagen under namn af C. lavaretus L., som legat till grund för 
C. lavaretus NILS., hvilken ingalunda är identisk med C. lava- 
retus VAL. (= C. Wartmanni BLOCH). NILSSONS beskrifning 
på C. lavaretus kan emedlertid endast tillämpas på yngre exem- 
plar (se fig. 3, tafl. IX) af Coreg. lavaretus L., da deremot 
NILSSON synes hafva hänfört äldre individer (se fig. 3, tafl. VI) 
af denna sistnämnde art till sin Coreg. oxyrrhynchus L., var. ma- 
rena. Oaktadt dock således artnamnet lavaretus af olika för- 
fattare tillägges olika arter, och ehuru i södra Europa befolknin- 
gen tillägger detta namn åt en från vår svenska Gråsik skiljd 
art, torde dock detta såsom vetenskaplig benämning rätteligen 
böra tilläggas den allmännaste svenska Sikarten, antagligen den 
form, hvilken LINNÉ dermed i främsta rummet afsåg. I Skan- 
dinavisk Fauna, IV, hänför NILSSON till en art Coreg. oxyrrhyn- 
chus BLocH och C. Marena BLocH. NILSSON gifver sålunda åt 
denna art en ännu större omfattning än ARTEDI åt den under 
N:o 2 i Syn. Piscium upptagne. 
Af de i Sverige förekommande Sikarter, hvilka hafva öfre 
käken längre än den undre, kunna emedlertid urskiljas tre under 
alla åldrar olika former, hvilka då de i samma vattendrag hålla 
sig skiljda och förete constanta olikheter, måste antagas vara 
verkligt skiljda arter. De svenska Sikarter, om hvilka jag haft 
tillfälle att taga kännedom äro: 
Coregonus oxyrrhynchus L. 
Hufvudet litet, tunnt och tillspetsadt; öfre käken längre än 
den undre samt koniskt tillspetsad; afständet från nosspetsen till 
ögats bakre kant är betydligt längre än från ögats främre kant 
till bakkanten af förlocket (se fig. 2, tafl. VI); ryggfenan, pro- 
portionsvis längre bakåt belägen, har äfven de bakersta strålarne 
kortare än hos de tvenne följande arterna. 
Syn. Oxyrinchus RONDELETII, GESNER, WILLUGHBY, p. 187. 
» » Rasus, p. 62. 
Coreg. max. sup. longiore conica, ART., Syn. pisc., p. 21. 
