— 58970 — 
Vid jemförelse med å Riks-Museum befintliga exemplar af C. 
Wartmanni BLocH från Bodensjön befanns denna vara skiljd från 
C. lavaretus hufvudsakligen genom sjelfva kroppsformen. C. Wart- 
manni BL. närmar sig genom denna mera C. oxyrrhynchus L., har 
hufvudet nedtryckt, ryggen framom fenan betydligt bågböjd, bakom 
denna hastigt sluttande bakåt, samt har sjerten framom fenan 
betydligt smalare än hos CO. lavåretus L. Till nosformen öfver- 
ensstämma de så tillvida, att C. Wartmanni BL. har begge kä- 
karne lika långa, i likhet med yngre individer af C. lavaretus L., 
samt äfvenledes öfverkäkens dimensioner lika med denna art, 
men äldre individer af ©. Wartmanni BL. erhålla aldrig någon 
köttig förlängning framom intermaxillarbenen. Den sistnämnde 
har dessutom jemförelsevis mycket mindre gap m. m. 
Coregonus Nissonü VALENCIENNES. 
Begge käkarne lika långa; den öfre dubbelt så bred som 
hög. Ögonen innehålles från 4—5 g:r i hufvudlängden; undre 
käken uppatstäende; pannan bred, tillplattad och nedtryckt. 
Syn. C. fera? Nırs. Prodr;-pi 16. 
C. Nilssonii VALENCIENNES, p. 497, pl. 631. 
C. » » NILSSON, Fauna, IV, p. 460. 
Kroppen langsträckt, tjock och afrundad. Hos fullt utvuxna 
individer är hufvudet i proportion till kroppens längd kortare än 
hos öfrige arter; det innehalles nemligen öfver 6 ganger i total- 
längden. Hos yngre individer har hufvudet ungefär samma pro- 
portion till kroppen som hos de öfriga Sikarterna. Hufvudet har 
pannan plattad, med nosen nedtryckt, ej krumböjd, som hos föl- 
jande art. Nedre käken uppätstaende, sasom hos C. albula L. 
Öfre käken ej längre än den undre, med mellankäkbenen rakt 
nedstående. Bröstfenan har 17 strålar, ryggfenan 13, bukfenorne 
12, änalfenan 15 och stjertfenan 19 stralar. Färgen som hos 
öfriga Sikarter. 
I Sverige förekommer: denna art savidt hittills är kändt en- 
dast uti Ringsjön i Skåne, Storsjön i Jemtland, Abborrträsk nära 
Piteå sambt i Saggatträsk i Lulea Lappmark. 
