— 599 — 
Om ett nytt slägte, Zpipterygium, bland bladmossorna. 
— Af S. ©. LINDBERG. 
[Meddeladt den 10 December 1862.] 
Ganska fa till antalet äro de bladmossor, som hafva olik- 
stora och olikformade blad, anordnade i vissa, antingen 3 eller 4, 
rader efter stjelkens hela längd. Dessa mossformer tillkomma 
uteslutande jordklotets varmare trakter. Hvad deras systema- 
tiska plats åter beträffar, så återfinnas de företrädesvis uti den 
stora afdelning, hos hvilken frukten utgår från stjelkens sidor 
(Bryacee stegocarpe pleurocarpe), och utgöras blott af några fa 
slägten enligt följande uppställning: 
A. Pleurocarpe. 
I. Cyathophorum PAL. DE BEAUV. Prodr. de l’Aetheog. p. 52 
(5 arter). 
I. Hypopterygium BRiD. Bryol. univ. Ii, p. 709 (omkring 35 
arter). 
III. Rhacopilum PAL. DE BEAUV. op. cit. p. 87 (omkr. 16 arter.) 
B. Acrocarpe. 
IV. Helicophyllum*) BRD. op. eit. II, p. 771 (1 art). 
VW. Calomnium Wırs. in Hook. Fl. n. Zeland. II, p. 97 (fart). 
VI Epipterygium LiNDB. se här nedanför. 
*) Bestämdt orätt hänför C. MÜLLER uti sin Synopsis II, p. 15 detta slägte 
till de pleurocarpa bladmossorna, isynnerhet dä han t. o. m. säger "Rhacopi- 
lum forsan erit”! Vi hafva försökt utreda dess naturliga frändskap och slut- 
ligen kommit till den öfvertygelse att det bildar bland de acrocarpa mossorna 
en egen ny familj, Zelicophyllacee, wärmast intill Schlotheimia Brın., med 
hvilket det stäminer öfverens i följande hänseenden: habitu; habitatione arbo- 
rea; caule primario repente tomento rufo-ferrugineo dense obtecto; foliis latis 
obtusis, nervo valido, «tate rufescentibus et siccitate torquatis (areolatione ta- 
men grimmioidea, ex. gr. Grimmie mollis Br. et ScH., sed, ut in Zygodonti- 
bus, papillosa); perichetio cladocarpo. — Högst anmärkningsvärdt är vidare 
att denna mossa afviker från alla andra hittills kända genom sina i tvänne 
rader ställda amphigastria, hvilka hvarken till form eller byggnad likna de 
öfriga stjelkbladen, men väl perichatii skärmblad! I detta hänseende påminner 
