och de andra kolossala forntidsdjuren, ehuru dessa icke kunnat 
vistas sä längt ät norr som grottbjörnen och menniskan. 
För huru läng tid sedan dessa djur upphörde att lefva i 
vär verldsdel, sakna vi ännu alla medel att bestämma; vi kunna 
ej ens på årtusendet angifva denna tidsperiod, men så mycket 
kunna vi inse, att de flintverktyg, som nu ligga på bottnen af 
torfmossen under Järavallen, och som blifvit tilldanade samtidigt 
med de nämnda djurens tillvaro, härleda sig från en mer afläg- 
sen tid än man förr kunnat förmoda att menniskor funnits i 
vår nord. 
För att emellertid erhålla ett ungefärligt begrepp om läng- 
den af den tidsström, som förflutit sedan flintredskapen och björn- 
skeletterna kommit att ligga på bottnen af torfmossen under 
Järavallen, torde jag böra i korthet erinra om det sätt, på hvil- 
ket denna och våra öfriga skånska torfmossar tillkommit. 
De skånska torfmossarna hafva påtagligt afsatt sig i öppna 
vatten, hvilka merendels till en början varit floder, större eller 
mindre, hvarföre de vanligen ligga i rader, och åtskilliga bära 
ännu namnet Årmnossen, till bevis på deras ursprung. I den mosse 
under Järavallen, som här utgör föremål för våra undersöknin- 
gar, består bottnen af ett lager af mycket fin blålera, som på- 
tagligen afsatt sig i ett öppet och rinnande vatten, i hvilket le- 
ran varit uppslammad och långsamt fällt sig i en mera lugn ut- 
vidgning af strömmen. På annat sätt har denna fina blålera 
icke kunnat afsätta sig; icke heller har den kunnat finnas i det 
lugna vatten, hvarur den fällt sig, utan att den blifvit ditförd 
ur något upplöst jordlager, som innehållit den. Vi tvingas der- 
före antaga, att floden ofvanom denna utvidgning varit smal och 
vid högt vatten -gått med stark ström, som genom utgräfningar 
gjort att bräddarna nedstörtat. Att sådana utgräfningar och ned- 
störtningar af de skogbeväxta bräddarna verkligen skett, ser man 
af den mängd större och mindre träd och buskar, blad, nötter, 
tallkottar m. m. som finnas uti och under torfven. Dessa träd 
utgöras af björk, al, asp, fur, ek m. m., men af boken har jag 
aldrig funnit hvarken träd eller löf i någon enda af de gamla 
