u Bi Ze 
är oförändrad, så bevisar dock detta, att der i allmänhet ännu 
finnes rörelse i jordskorpan. Men att, oaktadt de lokala olik- 
heterna, en sådan totalrörelse i norr och söder ännu fortgar, 
torde inhemtas af talrika inhuggningar af vattenmärken i strand- 
klipporna i de norra trakterna, och hafsytans tillväxt vid de 
södra. 
Men det är icke så mycket höjningarna i de norra, som 
mera de fortfarande sänkningarna i de södra trakterna, som blif- 
vit bestridda. Dock synes mig äfven Danmarks lärde hafva i 
senare åren antagit att ockå der fortfarande sänkningar före- 
komma. Jag torde i detta hänseende fa åberopa Konferens-Radet 
FORCHHAMMERS Inbydelseskrift i anledning af H. M. Kongens 
Födselsdag den 6:te October 1858, deri pa flera ställen omtalas 
dels en stark vattenmassa, som med häftig rörelse kommit från 
öster, och förorsakat vikarnas inskärningar pa östkusten af Dan- 
mark, dels lagun-torfmossar, som ännu fortfara att bildas och af 
hvilka en del synas vara submarina. Men ännu flera bevis på 
landets fortfarande sänkning har D:r V. MAACK lemnat i Das 
urgeschichtliche Schleswig--Holsteinische Land, Kiel 1860. Sid. 10, 
börjas en hel paragraf med titel: die grosse Senkung des Landes, 
deri många bevis anföras på ännu fortfarande sänkningar, och 
nederst på sid. 12 yttrar författaren: ”äterstoden af Schleimün- 
der-borgen stär ständigt under vatten; pä Probsteierkusten har 
det gamla Braunhorst försvunnit och stubbarna efter skogarna 
vid detta fordna jagtslott stä nu 400 till 500 steg ute i hafs- 
vattnet. Midt i hafvet, djupt under vattenytan, ej långt från 
östkusten af Fehmersundets utlopp, ser man återstoden af en 
gammal mur. Och det som synes mest afgörande: vid Trave- 
mindes Östersjökust ligga nu två stora klippblock, som kallas 
Kröger- och Möwenstein, midt i vattnet, den förstnämnda 24 
fot från kusten, men för 70 år sedan lågo bevisligen begge på 
stranden.” 
