ı. A a 
med vakker Lövskog og grönne blomsterkledte Bredder omgivne 
Polmakvand og den mod Syd i det Fjerne lisgende Fyrreskog, 
gjör naturligvis denne Trakt til et Yndlingsopholdsted for Fug- 
lene. Saaledes er der og funden flere af Ostfinnmarkens sjeldne- 
ste Fugle: Museicapa atricapilla og grisola, Pyrrhula vulgaris og 
erythrina, Totanus glottis, Cygnus musicus, Anas marila, Falco 
gyrfalco, Corvus infaustus, Picus tridactylus, medens Turdi, Frin- 
sille, Sylvie og Totanus hypoleucus yngle der i Maengde. 
Hvad Klimatet angaar, kunde man mangengang f. ex. 1856 
og 1857 fristes til at sige, at Ostfinnmarken har 8 Maaneders 
Vinter og 4 Maaneder ikke Sommer; men Forholdet er dog ikke 
altid saa ufordelagtist. WVinteren indtr&eder i Almindelighed i 
Begyndelsen af Oktober og er streng med Storme. Hvad der 
udmerker Vinteren her, er de pludselige Overgange fra mildt 
Veir til Frost; saaledes kan i 12. Timer Thermometeret falde fra 
Frysepunktet til 24’R. og omvendt stige, men den almindelige 
Vinterkulde er mellem 15° og 20” R. Sjelden staar en jevn Kulde 
over 20’R. paa mer end en Uges Tid ad Gangen og aflöses da 
gjerne af nordlige Storme. Man har dog ved Varangerfjorden 
havt indtil 32’R. Vaaren melder sig gjerne sidst i April eller 
först i Mai, skjönt det og hender, at Sneen ligger nzsten ufor- 
andret lige til 8—12 Mai, men, naar saa Söndenvind med Regn 
eller Solskin indtr&ffer, svinder den saa hurtigt, at man nzsten 
ikke ved, hvordan det gaar til. Trakfuglene komme derfor i 
Mai — i Almindelighed henimod Midten — kun Emberiza nivalis 
og Anthus rupestris komme i April. Fuglene lide i Begyndelsen 
ofte stor Mangel under det kolde Veir med Sne, som n@sten 
aarvist indtr&ffer, naar Elvene ere blevne fri for Is. De samle 
sig da i Ma&ngde om Husene, paa hvis Tage og Feiedunger de 
söge et kummerligt Livsophold. Sidst i Juni indtreder alminde- 
ligvis en jevnere Sommervarme, men Sangfuglene legge allerede 
i Midten, og Alauda alpestris og Turdi i Begyndelsen af Juni 
sine Eg, dog undertiden först henimod Juli. Varmen kan om 
Sommeren veere trykkende og endog paa Vardö naa 24’R. i 
Skyggen, men, naar man har det rette jevne Sommerveir, blser 
