ER, - en 
9. Strix Bubo vides ei oftere iagttaget i Östfinmarken end engang, 
da den blev skudt i Lebesby, Vinteren mellem 1852—53. Den 
sad da i Fjaeren. 
10. Strie brachyotus er oftere seet i Östfinmarken, men vides ei at 
vzere truffen ynglende der; muligens den dog ruger i Sydvaran- 
ger, i Lemxnaar. Jeg har dens 5 Eg fra Karasjok. 
10, 5. Cuculus canorus sees ei alle Aar. 
11. Upupa epops er engang skudt paa finlandsk Side af Tanaelven i 
Utsjok. En &, ved Polmak, Sept. 1849, enligt Norpwi. 
12. En enkelt Sturnus vulgaris blev skudt 5 April 1847 paa Vardö; 
en anden fandtes död paa Nyborg i December 1866 efterat have 
opholdt sig sanımesteds omtrent en Maaned; den sidste var en 
ung Fugl og havde maaske forvildet sig östfra, hvor den skal 
forekomme. 
13. Corvus pica sees af og til enkeltvis, iser om Vaaren; den ruger 
paa Hopseidet; för har den ruget i Tanen. De, der forekomme, 
draebes nssten strax af Finnerne, der ikke kunne finde sig i at 
uroes af dens Skvattren; de tro, at den bebuder en Ulykke. 
14. Garrulus infaustus forekommer temmelig almindeligt, om Vinteren 
ner beboede Steder, om Sommeren mer til skogs. Naeringen til 
sine Unger henter den om Vaaren for en stor del fra det til 
Törring udhaengte Renkjöd eller og fra udkastet Affald. Aadsel 
vides den ei at fortere. Den er meget lidet sky og fanges der- 
for ofte i de Snarer, som udstilles af Finnerne. Da jeg vid min 
Ankomst til Finmarken henvendte mig til Finnerne for at er- 
holde dens Eg, paastod alle, at den kun rugede i Fyrreskogen; 
jeg vendte mig da til Karasjok Finner og modtog derfra, Som- 
meren 1852, 3 Ag, der dog nasten vare udıugede; de vare 
tagne i förste Halvdel af Mai. Senere har jeg fra Tanadalen 
modtaget flere Reder, der er tagne i April. Redet bygges paa 
afsides liggende Steder i stor tyk Skog, dog ikke altid langt fra 
beboede Steder, höit oppe i Traerne. Redet har til Underlag, og 
udvendig, tynde Birke- og Vidie-Kviste, samt enkelte grove Straa. 
Herindenfor er der fint Straa og det Indre bestaar af Rypefjaer 
og Myruld (Eriophorum) undertiden gjennemflettet med tynd 
Enerbark og enkelte Fjser af selve Fuglen. Det er udvendig 
8” 10” langt og 73” bredt, indvendig 3”6”” langt og 3” bredt. 
De 3—5 Ag ere mellem 26 og 31 m.m. lange, 20 m.m. tykke, 
forskjellige baade af Form og Störrelse i samme Rede. Grund- 
farven er paa det nys lagte /Eg grönlig hvid med staerk Glands, 
men bliver snart mörkere; naar de opbevares en Tid, Iysne de 
atter og blive nesten graalig hvide; de ere beströede med graa- 
brune Pletter, der ligge under, og grönlig brune, der ligge len-. 
ger ud i Skallet og fordetmeste samle sig i en Krands pa 1 
tykke Ende. Paa enkelte Eg er den tykke Ende nzesten 
ket med disse grönlig brune Pletter, saa at Agget fra 
| Ä 
WL 
SA FAN XF 
SÖN £, H 
> Zu 
