Fr = 
hvorved Redet faar Udseende af at vzere weldre eller benyttet för. 
Hvorvidt en saadan Forskjel er konstaut, vover jeg imidlertid ei 
at afgjöre. Dens Ag ere ei altid spidse, som SCHRADER anförer 
i Cab. Journ. Fra Polmak har jeg et Rede med nzssten kugel- 
runde Eg. Enkelte Eg have paa gıaa Bund med matbrune 
Pletter fine sorte Snirkler. 
22. Anthus rupestris er ikke ualmindelig. Den ankommer i Begyndel- 
sen af April, og er den sidste Sangfugl, som traekker bort i mid-' 
ten af November. Den ruger inde ved Fjordene, men ei saa hyp- 
pigt som ude ved Havkanten, 
23. Anthus cervinus Pall. er almindelig, ja paa flere Steder f. ex. ved 
Meskelven i Niesseby, ved Karlebotten, i Polmak, almindeligere 
end A. pratensis. Dens Eg ligne Ag af A. pratensis saavel i 
Form som Farve saameget, at det ofte er umuligt at afgjöre, 
hvem af dem /Eggene tilhöre; det bedste Skjelnemserke er nogle 
större udlöbeude Pletter paa Eg af A. cervinus, der dog langt- 
fra findes paa alle. 
24. Sylvia trochilus er en af de almindeligste Sangfugle i Östfinmar- 
ken. Dens overhvalvede Rede, der er udforet nssten udeluk- 
kende med hvide Rypefjaer, findes altid paa Jorden og indeholder 
5—9 Ag. Disse ere i Regelen rödlig hvide med ruströde Plet- 
ter; undertiden findes Eg af den, der ere beströde med rödbrune 
og sorte Pletter, hvorved de faa megen Lighed med Ag af S. 
abietina; jeg har et Rede med ge hvide Eg. UR ala 
abietina er ikke iagttaget i en hverken af en el- 
ler mig, ligesaalidt som af WOLLEY 1 Muonioniska; da derhos 
de ovennzsvnte sortplettede Eg bestemt tilhöre S. trochilus, bli- 
ver S. abietinse Forekomst i Ostfinmarken indtil videre meget 
usikker. 
25. Sylvia sibilatriw anföres af SCHRADER at forekomme i Ostfinmar- 
ken, men maa dette visselig vare en Feiltagelse, da den hver- 
ken för eller senere er iagttaget. 
26. Sylvia schenobenus kan muligens forekomme og vere oversect, 
men er ikke nogensinde skudt. 
27. Fra Seida i Tanen har jeg faaet 6 Ag, der ere aldeles lige Eg 
af Accentor modularis, modtagne fra Danmark og det sydlige 
Norge. Da imidlertid ingen har iagttaget denne Sangfugl her, 
har jeg ei villet optage den; den forekommer i Enare og Muo- 
nioniska. 
23. Parus sibiricus. Denne livlige Fugl er tilligemed Fringilla lina- 
ria den eneste egentlige Sangfugl om Vinteren. Mellem 20 og 
26 Marts har den nzssten hvert Aar ladet sin Lokketone höre 
ved Nyborg. Den ruger hist og her, og har sit Rede i hule 
Treer, hvortil Pieus tridactylus eller minor har skaffet den Ad- 
gang. Redet har til Underlag grön Bladmos og derover et tykt 
Lag af Uld, Renhaar, men formemmelig Lemaenhaar. Aggene, 
