7—9, ere glindsende, hvide med rödviolette og rödbrune Punk- 
ter, der oftest ere samlede ved den tykke Ende; de ere temme- 
lig tykke i Forhold til Laengden. De ligne Aggene af Sylvia 
trochilus, men ere i frisk Tilstand ikke saa röde og have staer- 
kere Glands. Punkterne paa Eg af S. trochilus ere derhos flere, 
mer rustbrunröde og fordelte over hele AEgget. Naar man har 
Redet, kan man aldrig tage Feil af /Eggene. Mr WoLLEY har 
i samme Rede fundet Eg af Parus sibiricus og Sylvia phoenicu- 
rus. — SCHRADER anförer, at saavel Parus major som P. palustris 
skal: forekomme, den sidste ikke engang sjelden, men ingen af 
dem er hidtil iagttaget af NorDvI eller mig. 
29. Alauda arvensis hörte jeg 1851 syngende i Tanen og samme Aar 
fandtes dens Rede der. Fra Tanen har jeg Eg, der aldeles ligne 
Kg af Alauda cristata og formentlig ere en Varietet af A. arven- 
sis eller af fölgende. 
30. Alauda alpestris forekommer almindeligt; ankommer i almindelig- 
hed i Begyndelsen af Mai, — naar Vaaren er tidlig, endog för. 
Om Vaaren söger den sin Föde paa saadanne fugtige Steder, 
hvor Sneen, paa Grund af Kilder eller Vandsig, gaar tidligt bort. 
Ellers traeffes den om Sommeren paa törre sandige Steder, selv 
der hvor der findes höist sparsomt Gras. Den haekker saavel 
ner Söen f. ex. paa Angsna&s, som laenger fra samme, og lagger 
Reden ikke altid blandt Gras og Mos, men i Gruset blandt det 
nedfaldne Löv under smaat Birkekrat. Den ruger ved Gamvik 
og Berlevaag ved Nordishavet. Dens Rede bestaar af Straa og 
har jeg aldrig seet den foret med Fjer. Dens 3—5 Eg ere i 
Almindelighed gule eller gulgraa med graablaa og brune Pletter, 
som oftest samlede til en sammenlöbende Krans paa den tykke 
Ende. Den forlader Rede og Eg, om man blot berörer disse. 
Undertiden legger den to Kuld; saaledes er dens Eg fundet 
12 Mai ved Mortensn®s og ligesaa i Juli; derimod er det in- 
gensinde iagttaget, at den har ruget saa sent som i August, da 
MALM besögte Varanger. _ Navnet "Sandlaerke,” der anföres af 
MALM, som brugeligt i Ostfinmarken, er ikke hört af NORDVI 
eller mig. Det finske Navn synes at vaere vaerdt at laegge Maerke 
til. Af de Finner, der legge noget Marke til Fuglene, og dette 
er ei saa faa, benwevnes den: ruoscha alap, russisk Snespurv; 
östfra er den kommen til Ostfinmarken og blandt Snespurven 
sees den hyppigt om Vaaren. 
öl. Emberiza citrinella saa jeg i Tanen söge Föde til sine Unger. 
Ellers er den kun seet enkeltviis i Traektiden paa Nyborg og 
Mortensnaes. 
32. Emberiza rustica er ikke paatruffen i Östfinmarken hverken af 
Mr WouLeY, Norpvı eller mig, uagtet WOLLEY specielt sögte 
den og jeg hver Vaar udenfor mine Vinduer havde Anledning 
til at se en Maengde Vaarfugle: Emberiza schoeniclus, lapponica, 
Alauda alpestris, Anthus pratensis, rufogularis, rupestris, naar de 
