49. 
30. 
51. 
39. 
54. 
IA = 
den tykke Ende, enkelte sorte Pletter. Den tör maaske fore- 
komme inden Östfinmarken, skjönt den ei er iagttaget. Dette 
er ogsaa Tilfeeldet med Tr. subarquata. 
SCHRADER opgiver i Cabanis Journal at have fundet Ag af Ca- 
lidris arenaria. Hverken Norpvr eller jeg har nogensinde seet 
Fuglen og er SCHRADERS Anförsel saameget underligere, som han 
aldrig har omtalt for Norpvı, der boede i Naerheden af hans 
Opholdssted, oftere saa ham hos sig og fulgte ham paa flere af 
hans Reiser, at han havde fundet /Eg af denne Fugl. Formo- 
dentlig ere de Eg, som han opgiver at tilhöre Calidris arena- 
ria, Iysegrönne med blodröde Pletter, kun en Varietet af Totanus 
glareola; ialfald findes i NoRDVvIs 0g min Samling enkelte Eg 
af denne, der svare til Schrapers Beskrivelse. Indtil videre 
bör derfor Calidris arenaria udgaa af Fortegnelsen over Ostfin- 
markens Fugle. 
Machetes pugnax ankommer i Begyndelsen af Juni, men er ei 
meget almindelig. Jeg har oftere paa kort Afstand, 30—50 Alen, 
havt Anledning til gjennem Kikert at iagttage Hannerne om 
Vaaren, men aldrig har de holdt Kampe. Vel har jeg seet to 
Hanner löbe mod hinanden med udbredt Kreve, men den ene 
har strax lagt sig ned og den anden satte sit Nxb i dens Ho- 
ved, Nakke eller Ryg, og i denne Stilling kunde de forblive al- 
deles stille i lengere Tid. Hunnerne gik imidlertid ganske frede- 
lige omkring. 
Totanus fuscus forekommer almindelig i Enare og ikke sjelden 
langs Tanaelven isar i dens övre Del. Paa Nyborg er den seet 
om Hösten. Dens Eg opgives af KJERBÖLLING for kortere, tyk- 
kere og mere rödbrune end Ag af T. calidris. Dette er imid- 
lertid feilagtig. De 4 Ag, jeg har modtaget af Mr W LLEY 
ere glindserde graesgrönne med brune större 0g mindre Pletter; 
de ere större og mere langstraekte end T. calidris Ag. 
. Limosa rufa. I Juni 1857 saa jeg en Flok ved Bunden af Va- 
rangerfjorden og sidst i Juli og August har jeg oftere seet baade 
denne Art og L. melanura paa Vardö. Den er aldrig paatrzeffet 
rugende her, men vel om Muonioniska. Muligens ruger den paa 
Fjeldmyrene af Varangernzsset, dog er det sandsynligere, at dens 
Rugeplads er mer östlig og at den kun besöger Ostfinmarken paa 
Traekket. 
Scolapax gallinula. Af denne fik jeg fra Karlebotten, i 1857, 4 Eg, 
der ere större end Eg af Tringa alpina, med stark Glands, graa 
med mörkebrune Pletter. I Juni samme Aar iagttog jeg den ved 
Nyborg og hörte dens dalende Flugt ledsages af samme braegende 
Lyd, som Se. gallinago frembringer og hvoraf denne har faaet 
sit finske Navn: ”Braegeren”, — kun var Lyden meget finere: 
som Plistren. 
Phalaropus rufus er af NORDVI seet flere Gange ved Mortens- 
nes imod Slutningen af August i Sommerdregt; den svömmede 
