.— 116 — 
nare än den 1785 affattade beskrifningen, torde nagra uppgifter 
derom, om ock ofullständiga, icke vara utan intresse. 
Om det namn, denna art för framtiden bör bära, kan icke 
vara mera än en mening. Redan STRAUS uppställde, ehuru han 
sjelf icke sett arten, pa grund af MUELLERS beskrifning, slägtet 
Latona. Under detta slägtnamn, med bibehällande af det Mül- 
lerska artnamnet, förekommer den omnämnd af sednare förfat- 
tare, och intet skäl torde förefinnas att ändra denna benämning. 
Hvad dess ställning till de öfriga Cladocera vidkommer, synes 
den komma närmast arterna af slägtet Sida. 
De mest framstående egenheter, som skilja Latona icke blott 
från nyssnämnda slägte, utan fran de flesta, om icke alla hittills 
kända hithörande arter, beträffa isynnerhet andra parets anten- 
ner, skalets form och ögats läge. 
Andra parets antenner skulle enligt MUELLER vara tregreniga, 
och således afvika från den för de öfriga Cladocera vanliga for- 
men. En undersökning med användande af något starkare för- 
storing än den MUELLER synes begagnat, visar emedlertid lätt, 
att de i sjelfva verket endast äro tvågreniga och följaktligen till 
sin form öfverensstämmande med den för ordningen typiska. Man 
finner nemligen, att hvad som vid första påseende ser ut att 
vara en tredje gren, endast är en flik af en af de båda öfrige, 
en bildning, som i alla händelser saknar motsvarighet. Afser 
man från denna egenhet, likna Latonas antenner (fig. 1) ganska 
mycket dem hos slägtet Sida. På det temligen korta och tjocka 
stamledet sitta två grenar, en kortare och en längre. Den förra 
liknar nästan helt och hållet samma parti hos Sida crystallina. 
Den längre grenen ater har hos Latona endast tvenne leder, af 
hvilka det första på sin inre kant har den ofvannämnda utvidg- 
ningen eller fliken, och det andra har mycken likhet med änd- 
ledet af samma gren hos Sida. 
Skalet är isynnerhet utmärkt för sin nedtryckta, tillplattade 
form, härrörande deraf, att den del, som ofvan begränsar matrix, 
eller ryggdelen är bred och platt, och siddelarne derjemte äro 
till betydlig bredd inböjda under djuret. Häraf åter beror den 
