— 129 — 
— en 
a | b | u | a' | b’ | u | a, | b/ | u, | c | 
Belastningen = 13,758. 
En 217,0 | 58,0 | 299,0 | 243,0 | 56,0 I 325,0 | 203,0 | 122,0] 786,0 
294,0 ! 234,0 | 60,0 | 321,0 | 271,0 | 50,0 I 355,0 | 243,0 | 112,01 790,0 
291,0 | 235,0 | 56,0 | 332,0 | 273,0 | 59,0 | 329,0 | 216,0 | 113,0| 793,0 
338,0 | 281,0 | 57,0 + 331,0 I 276,0 | 55,0 I 338,0 | 221,0 | 117,01 788,0 
333,0 | 284,0 | 49,0 | 285,5 | 231,0 | 54,5 I 329,5 | 214,0 | 115,51 798,0 
| — —— I 286,0 | 232,5 | 53,5 I 340,0 | 223,0 | 117,0] 794,0 
Medium | 560 ON Br IE 11611 7915 
Medium af u och uw’ = 55,3. 
Af det ofvanstäende synes, att u och w för samma belast- 
ning inom gränserna för observationsfelen äro lika stora. Såsom 
ofvanföre nämndes, härrör u af en afkylning och w af en upp- 
värmning hos tråden. Da stältråden sträckes, uppstår sålunda 
en afkylning, och då den derefter sammandrager sig till sin ur- 
sprungliga volym under förrättande af yttre mekaniskt arbete, 
uppkommer en uppvärmning, som är lika stor med afkylningen 
i förra fallet"). Om man nu för att erhålla ett säkrare mått 
på denna afkylning och uppvärmning tager medium af de tal, 
som erhållits för samma belastning, och beräknar dessa media 
under förutsättning att de äro proportionela med belastningen 
enligt eqvationen x = 4,021 p, så erhållas följande resultater: 
Utslagen, Skillnad mellan 
observ. beräkn. obs. och beräkn. 
GIDGR ah 0 Be ar LA 
eu Bee 
ET NEA ER, EL, 
MITTE TE 
are be ber 0,0. 
Belastningen. 
”) Sa vidt jag kunnat finna, har W. WEBER först visat, att metaller vid utsträck- 
ning afkylas och nppvärmas vid sammandragning (Pocc. Ann. B. XX, 177). 
WEBER fann nemligen, att vibrerande metallsträngar under de första sekunderna 
efter spänningen angifva en högre ton än den som uppkommer en längre tid 
efter spänningen, samt att, då spänningen plötsligen förminskats, tonen under 
de första sekunderna derefter var lägre än den sedermera blef. Då tonförän- 
dringen i båda fallen var lika, slöt WEBER deraf, att vid trådens sträckning 
"Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Årg. 18. N:o 3. 2 
