— 151 — 
? Utslag, 
Belastning. en Ba Skillnad. 
er. . 30505 a er: 
NIT TEEN OT, 
BEIFEREN 19 14 SEO EEE, 
Denna observations-serie leder således till fullkomligt samma 
resultat som alla de föregående. 
15. De observationer, som i det föregående finnas anförda, 
"hafva ägt rum inom metallernas så kallade elasticitets-gränser. 
Sträckes metallen så mycket, att en permanent förlängning deraf 
uppstär, så uppkommer vid sträckningen en uppvärmning i stäl- 
let för en afkylning. Under försökens fortgång hafva vi haft 
tillfälle att flera gånger göra denna iakttagelse. Då de me- 
taller och metallegeringar, med hvilka föregående försök blif- 
vit anställda, uti fysiskt och kemiskt afseende äro med hvar- 
andra väsendtligen olika, så kan man utan tvifvel med full rätt 
antaga, att de erhållna resultaterna gälla för alla metaller. 
Sammanfatta vi resultaterna af föregående undersökningar, 
så blifva de på detta sätt följande: ? 
Om en metall sträckes inom den så kallade elastieitetsgrän- 
sen, så blir den afkyld. Afkylningen i detta fall är propor- 
tionel med den mekaniska kraft, hvaraf sträckningen förorsakas. 
Om den sträckta metallen derefter sammandrager sig till 
sin ursprungliga volym, och dervid förrättar ett lika stort yttre 
mekaniskt arbete, som det, hvilket gick förloradt vid dess sträck- 
ning, så blir metallen lika mycket uppvärmd, som den i förra 
fallet blef afkyld. Denna uppvärmning är således äfven pro- 
portionel med den kraft, hvarmed metallen före sammandrag- 
ningen hölls sträckt. 
Om deremot den sträckta metallen sammandrager sig till 
sin ursprungliga volym, utan att vid sammandragningen för- 
rätta något yttre mekaniskt arbete, så blir densamma mer upp- 
värmd än i näst föregående fall. Skillnaden mellan dessa båda 
uppvärmningar är proportionel med det yttre mekaniska arbete, 
som metallen under sammandragningen i det ena fallet förrättat. 
