— 169 — 
petersyrad silfveroxid. Fällningen togs genast pa filtrum, men 
ur filtratet fälldes, till och med under pägäende filtrering, chlor- 
silfver. Det genast utfällda chlorsilfret vägde 1,2173 gr., hvil- 
ket motsvarar 0,3009 gr. Cl; i procent utgör detta 38,56. Detta 
är ungefär 3 af hela chlorhalten (beräknadt 38,61). 
Surt svafvelsyrligt kali och ammoniumoxid frambringa hvar-- 
ken fällning eller färgförändring. 
Neutral oxalsyrad ammoniumozid astadkom till en början 
ingen förändring, efter någon tid blef lösningen grön utan att 
grumlas. 
Molybdensyrad ammoniumoxid gaf en blåröd fällning. 
Ferrocyankalium, ferrideyankalium och tvåfaldt chromsyradt 
kali frambringa inga fällningar. 
Trebasiskt fosforsyradt natron äfvensom pyrofosforsyradt na- 
tron åstadkomma inga fällningar; färgen öfvergår till blå; denna 
färgförändring föranledes mer långsamt af det sednare saltet. 
Platinachlorid ger i en koncentrerad lösning en brunröd kri- 
stallinisk fällning af ett dubbelsalt, som nedan kommer att be- 
skrifvas. 
Qvicksilfverchlorid, guldchlorid och palladiumehlorur gifva 
inga fällningar. 
Tetramminchlorid har stor benägenhet att bilda dubbelsalter. 
De med qvicksilfverchlorid och platinachlorid blefvo mer specielt 
undersökta. Dessutom erhöllos dubbelsalter med qvicksilfvercyanid 
(kristalliserar i tunna rosenfärgade blad) och med palladium- 
chlorur. Med guldchlorid lyckades det oss icke att erhålla nå- 
gon dubbelförening. 
Tetramminchromellorid-platinachlorid. 
Blandas mättade lösningar af båda chloriderna, utfälles ge- 
nast ifrågavarande dubbelsalt i form af en brunröd grofkristalli- 
nisk fällning. Ur mer utspädda lösningar anskjuta först efter 
någon tid små kristaller. Vid tillsats af alkohol, utfälles genast 
dubbelsaltet i mycket finkristallinisk form såsom en orangefärgad 
fällning. Under mikroskopet visa sig dessa fällningar bestå af 
