- 17 — 
verkan af oxalsyra pa chloridens lösning. Först efter någon län- 
vre tid började sma kristaller afsätta sig, hvilka, tagna under 
mikroskop, visade sig sasom snedt afstympade nålar, sannolikt 
hörande till monoklinometriska systemet och utmärkta af en sär- 
deles väl utbildad klinodiagonal pinakoid. Färgen var karmosin- 
röd med lindrig dragning at violett. Vid pröfning visade det sig 
hålla chlor, men då vi icke erhöllo detta preparat i en till ana- 
lys tillräcklig mängd, kunna vi icke afgöra om denna chlorhalt 
var en väsendtlig beståndsdel eller härrörde från inblandning af 
osönderdelad chlorid. Detta salt är mycket svarlösligt i vatten; 
vid uppvärmning med vatten sönderdelas det med lätthet, hvar- 
vid en grön lösning erhålles. Detta salt håller kristallvatten, 
som bortgar vid 100°. 
Mycket hastigare än ur chloriden erhalles ett oxalsyradt salt 
ur den lösning af salpetersyrade saltet, som erhalles af chloriden 
och salpetersyrad silfveroxid och oxalsyra, men det salt som 
framställdes pa detta sätt, hade helt andra egenskaper än det 
ofvanbeskrifna saltet. Det kristalliserar i temligen langa, platta, 
mycket sköra nålar, af nästan mönjeröd färg. Liksom förega- 
ende salt, är det mycket svarlösligt och sönderdelas lätt vid kok- 
ning med vatten. Vid 100” förlorar saltet kristallvatten, hvar- 
vid kristallerna förlora sin glans; vid glödgning sönderdelas det 
med svag detonation. Åfven detta salt blef till följe af brist på 
material icke aualyseradt. 
4) Kolsyradt salt lyckades oss icke att framställa i fast 
form. Då chloridens lösning behandlades med nyss fälld kolsyrad 
silfveroxid, erhölls en bla lösning, som hastigt sönderdelades. 
Att i stöd af en undersökning, sa ofullständig som förelig- 
gande, uppställa för dessa föreningar formler, som uttrycka de- 
ras närmare sammansättning, tilltro vi oss icke. Vi vilja endast 
fästa uppmärksamheten derpa att de två eqvivalenter vatten, 
som ingå icke blott i chloriden utan äfven i de andra af oss un- 
dersökta föreningarna, synas under någon form ingå i sjelfva ra- 
dikalen. Åfven synes chloridens egna förhållande till silfversalt, 
