— 11 — 
En ny art af slägtet Astrocarpus. — AfC.F. NYMAN *). 
[Meddeladt den 17 April 1861]. 
Bland de växter, hvilka Hr G. L. SJÖGREN 1855 samlade 
i Portugal, var en Astrocarpus, som, utdelad under namn af 
A. cochlearifolius, länge synts mig särdeles väl skiljd fran släg- 
tets båda bekanta arter. Denna växt har jag nyligen närmare 
granskat och härvid, isynnerhet med stöd af J. MUELLER'S Mo- 
" nographie des Resedacees, kommit till det resultat, att den sä- 
kerligen utgör en egen, hittills obekant, art. Enligt nämnde mo- 
nögrafi, som utkom 1858, består nemligen slägtet Astrocarpus 
ännu af endast de båda, af J. GAY redan 1842 uppställda och 
bestämda arterna A. sesamoides och A. Clusii. Att någon mera 
art tillkommit sedan 1858 är mig icke bekant och knappt troligt. 
Den af Hr SJÖGREN upptäckta Astrocarpus-arten är högst 
utmärkt och mera olik de båda förut bekanta arterna än dessa 
äro skiljaktiga sins emellan; hvarföre jag trott mig öfver den- 
samma böra meddela följande diagnos och beskrifning jemte upp- 
lysande figurer, ritade af upptäckaren. 
Astrocarpus cochlearifolius mn. sp. foliis radicalibus caudicum- 
que longe plurimis cordatis, staminibus ultra decem, germinüm 
cuspide stylari gibberem attingente, capsularum gibbere subcapi- 
tato-incrassato cuspidem satis superante. — Icon nostr. 
Herba glaberrima, semipedalis vel subpedalis, demum dif- 
fusa. Radix pinne corvin® circ. crassitie, oblique descendens, 
subsimplex, apicem versus parce fibrillosa, cortice rimoso-suberoso 
lignoque duro lutescente, vulgo pluriceps vel pluricaulis. 
Caudices, dum adsunt, s&pius plus minus (pro arena tegente) 
elongati, p. m. ramosi, sulcati, petiolorum residuis emareidis or- 
nati, caulibus hornotinis et rosulis foliorum terminati. Caules 
teretes, ruguloso-striatuli, divaricato-ramosi, pallide-virentes v. 
rubieundi, caudieibus duplo tenuiores; rami in racemos abeuntes. 
*) Härtill tafl. IV. 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., 1861, N:o 4. 
