— 228 — 
ning af denna förening och bariumplatinachlorid afsätter först 
chlorurdubbelsatet, hvarefter chloridlösningens streckade prismer 
uppträda, likväl med nägot mörkare färg än i deras rena tillständ. 
Med ammoniak ger bariumplatinachloruren det gröna Mag- 
nus’ska saltet och visar äfven i öfriga reaktionsförhällanden full 
öfverensstämmelse med kaliumföreningen. 
De analytiska bestämmelserna gåfvo följande resultater: 
1. 0.719 gram lufttorkadt salt visade vid upphettning till 
100° C. en vigtsförlust af 0.051 gr. och gaf 0.3165 gr. 
BaS, motsvarande 0.1862 gr. Ba, och 0.266 gr. Pt. 
2. 0.693 gr. lufttorkadt salt gaf 0.758 gr. AgC€l, innehållande 
0.1875 gr. €1,-0.1765 gr. Ba och 0.255 gr. Pt. 
3. 0.766 gr. lufttorkadt salt visade vid upphettning till 100° 
C. en vigtsförminskning af 0.052 gr. och förlorade ytter- 
ligare, da temperaturen stegrats till 150° C., 0.028 gr. 
i vigt. 
En jemförelse mellan de genom dessa försök funna värden 
och de ur formeln 
Ba€l + PtCi + 3H 
beräknade, visar följande resultat: 
Beräknadt. Jag ; Få 3. 
EN 25.83 = oe 225.90, , 2b AU. ne 
PES MSE BEN EITOO N. 7 2aGS0-EsA 
22, ee 0 Fe 
anal 10.17: Er EN ARTE 
100.00. 
Af de ofvan anförda bestämmelserna 7 och 3 synes, att 
saltet icke vid 100” afger hela sin vattenhalt, utan endast 2 eqvi- 
valenter (försöken visa 7.09%, under det att 2 eqv. vatten, be- 
räknade i procent af saltet, utgöra 6.77%). 
Chlorsilfver med Platinachlorur. 
Försättes en lösning af platinachlorur-chlorkalium med neu- 
tral salpetersyrad silfveroxid, så uppstår en ljusröd fällning, till 
färgen närmast liknande svafvelmangan. Lösningen blir dervid 
