Varmare länders Svarmparter i Europeiska växthus. — 
AfE. FRIES. 
[Meddeladt den 12 Juni 1861]. 
Fran äldre tider har varit bekant, att flera svamparter, syn- 
nerligen af de högre ordningarne, förekomma i våra växthus, 
företrädesvis varmhus, hvilka arter man i våra länder ingenstädes 
i fria naturen återfinner. Några af dessa äro sa allmänna, t. ex. 
Agarieus cepestipes, så väl i botaniska trädgardars varmhus, som 1 
Ananas-kaster (i Upsala trädgård årligen bland @loriosa super- 
ba), att man kan betrakta dem som verkliga ogräs. Nämnde 
art hör under slägtet Zepiota, af hvilket flera af våra inhemska 
arter finnas i växthusen, t. ex. Agaricus rhacodes, clypeolarius, 
cristatus och delicatus, lätt hänförde till sina i fria naturen före- 
kommande typer, då A. cepestipes så väsendtligt från alla nämnde 
arter afviker, att den med ingen annan kan jemföras och aldrig 
på annan lokal i Europa blifvit funnen. Som likväl nämnde växt- 
plats omöjligen kan vara artens naturliga, hafva olika åsigter 
framstälts om dylika arters ursprung, såsom antingen att de äro 
nya arter, som uppstätt på dessa af konsten beredda nya växt- 
ställen, hvilket likväl strider emot den harmoni och lagbundenhet, 
som eger rum i hela naturen — eller ock, att de äro genom de 
yttre olika förhållanderna frambragta former af inhemska, hvil- 
ket åter vederlägges af deras väsendtliga afvikelse från de in- 
hemska, som man någon gång på samma ställen finner. Att de 
skulle vara frambragte genom en generatio spontanea är en asigt, 
som visserligen icke i våra dagar vinner bifall, men i alla fall 
står den frågan obesvarad, hvarifrån leda de sitt ursprung? 
Sedan man i senare åren börjat undersöka de tropiska och 
varmare ländernas svampar har man funnit, att flera af de hos 
oss endast i varmhus förekommande svamparter, i varmare 
zoner just äro bland de allmännaste i fria naturen, såsom ofvan- 
nämnde Agarieus cepwstipes, confertus m. fl. Naturligaste slut- 
satsen af dessa förhällanden är väl den, att de fran de varmare 
5 9 - 2 
Öfvers. af K. Vet. Akad. Förh. Arg. 18. N:o 6. = 
