= 251 — 
renhet, som ännu saknas. Men att dessa under vårt klimat 
skulle naturalisera sig och sprida sig på fritt land är icke san- 
nolikt. | 
Detta torde dock blifva förhållandet med svamparter egent- 
ligen tillhörande de tempererade klimaterna, hvilka det natur- 
ligtvis är svårare särskilja från våra inhemska. Mig förefaller 
likväl sannolikt, att Agarieus volvaceus, Ag. echinatus, Coprinus 
dilectus, Discina vaporaria m. fl.*), som i våra växthus och 
drifbänkar äro så vanliga, men högst sällan eller aldrig (f. e. 
Discina) förekomma på fritt land (och endast i större trädgår- 
dars närhet, aldrig i vilda skogen), ursprungligen härstamma från 
varmare länder, der de på mera naturliga växtplatser förekom- 
ma. Att svampar verkligen kunna, liksom Fanerogamer, införas 
och naturalisera sig i ett land, derpå erbjuder Boletus elegans, 
en mycket lätt urskild och i ögonen fallande art, ett intressant 
exempel. Af denna art, som jag aldrig funnit i Sverige då jag 
utgaf Epicrisis (1838), fanns först 1840 ett exemplar bland ut- 
ifrån införda trädslag, sedan har den med hvarje år spridt sig, 
att den nu årligen är mycket ymnig i Botaniska trädgården, i 
Carolina-parken o. s. v., men ännu aldrig blifvit sedd utom un- 
der planterade Lärkträd. - Här torde ock förtjena anföras Herr 
BERKELEYS märkvärdiga iakttagelse, att flera i våra skogar 
vanliga trädsvampar, f. e. Schizophyllum commune, Lenzites se- 
piaria, Ditiola radicata m. f., i England aldrig (eller endast till- 
fälligtvis?) förekomma på annan växtplats än utifrån infördt trä. 
Svårare är att förklara ursprunget till den nästan tallösa 
mängd af parasitiska Pyrenomyceter och nägra Discomyceter pa 
snart sagdt alla utifrån införda trädslag, buskar, klängväxter, 
äfven örter **), som aldrig förekomma på någon inhemsk växt. 
Arterna af de lägre, mindre typiskt utbildade slägtena Septo- 
ria, Diplodia, Hendersonia m. fl. äro så talrika, att jag måst, 
. , 2 ad 
*) Den intressantaste af dessa är en sydeuropeisk Tuberace, som senare arer fö 
rekommit i Upsala varmhus, Hydnangium carneum. 
”") Lunds Botaniska trädgård och planteringarne i Paradislyckan voro utomordent- 
ligt rika på dessa arter; i Upsala förekomma högst få. 
