125. 
126. 
127. 
128. 
129. 
130. 
13% 
132. 
133. 
134. 
135. 
136. 
137. 
138. 
159. 
— 282 — 
G. tortile SchwaGr. Gottl. Norrvangabergen 1 Lärbro s:n (C. 
HARTM.). Smäl. Oscarshamn. 
Anm. Ex. från Homelvig i Norge = Weissia viridula BRID. 
G. squarrosum N. HoRNSCH. är endast @. microstomum H.! 
G. spirale HARTM. är sammansatt af ej mindre än trenne arter. 
Ty ex; från Lemunda sandstensbrott i O. G. tillhöra Anoectangium 
compactum SCHWAGRE., de från Kongsvold på Dovrefjeld Gymnost. 
rupestre SCHRAD., sädan vi sjelfva samiat denna på Tjidtjak i 
Pit. Lpm., och slutligen de från Kälahaugan nära Trondhjem ut- 
göras af en nästan hårlös form af Grimmia funalis ScHimr. (= Gr. 
spiralis Hook.) 
Schistostega osmundacea W.M. Skåne, Osjökloster (Sw. BERGER.) 
Phascum curvicollum H. från alla lokaler = Ph. nitidum H.! 
Ph. nitidum H. från Runsa i Uppland är Ph. subulatum L. 
Andreea nivalis Hook. N. Rundene (ZETTERST.) 
Andr. Blyttii Scuimp. Jemtl. Åreskutan och Snasahögen (R. 
Harrm.). Herjed. Nedalen (THED.) — N. Lomseggen (ZETTERST.) 
Andr. rupestris Turx. Hall. Bärarp. Skåne, Höör (Sw. BERGGR.). 
Andr. Thedenii Scuimp. Alla svenska ex. tillhöra Andr. obovata 
THED. — Ur HARTMANS samling hafva vi fått låna originalex. 
af denna art från Dovre och måste tillstå vår oförmåga att kunna 
på något sätt skilja den från Andr. Hartmani 'THED., af hvilken 
den blott är en lägre form med ymnigare frukter. Bladformen 
varierar hos alla nervlösa arterna 1 hög grad, så att på samma 
stjelk man får se längre och kortare, spetsigare och trubbigare 
blad, hvarföre man af dem kan få endast relativa kännemärken 
för den differentiela diagnosen. Vi anse oss derföre befogade att 
indraga Andr. Thedenii, så mycket mera som vi hafva snarare för 
många, än för få arter uti detta krångliga slägte. 
Andr. obovata THED. Pit. Lpm. temligen allmän. 
Andr. alpestris ScHIMP. Dersammastädes sparsammare än före- 
4 I 
gäende art. 
Andr. sparsifoia Zerr. Pit. Lpm. Peljekaise. — N. Gousta- 
fjeld (Hs. HOLMGREN). 
Scapania compacta LINDENB, W. G. Halleberg. 
Sc. rosacea CORDA säges af Dr GoTTScHE, den grundligaste for- 
skare af lefvermossorna, som hittills funnits, vara blott en obe- 
tydlig form af Se. curta N. v. Es. Sammalunda utdömer han 
