— 299 — 
MANN hafva gjort oss bekanta med dem *) — oskicktade massor 
af obestämdt kantiga stenar af friskt brott, en del på en eller 
annan sida repade eller slipade, de flesta till bergarten främmande 
för omgifningen och ditförda från bakom, stundom lägre belägna 
ställen, utan ordning inströdda i ett fint, härdpackadt grus af 
skarpkantiga korn inhöljda i ett lerartadt slamm af den till stoft 
malda bergarten — »med samma ord,» säger TORELL, »kunde jag 
beskrifva hvarje jökelgärde pa Spitzbergen» **), 
Hafvet betäckte efterhand en stor del af det medlersta 
Sverge. Var landets yta till höjd och djup sådan som den nu 
är, och sjunkningen densamma pa alla punkter, sa nalkades ett 
haf fran öster, ett annat fran vester, och bada möttes vid land- 
höjden. Vetterns stränder förete, i sin södra del, pa flera stäl- 
den betydliga terrasser, på östra sidan, mellan Grenna och Ödes- 
hög, tre afsatser, vid 70, 125, 200 fots höjd öfver sjön, af hvilka 
den högsta saledes är nära 500 fot öfver hafvet ***). Det är 
samma matt, som lager af hafsskal i södra Norge och i Verm- 
land anvisa sasom en gang hafvets höjd. Följer man stranden 
af detta haf, kroklinean för femhundrade fot, ser man i vester 
Nordsjön med langa smala fjordar tränga in i det södra Norge, 
— den nuvarande Mjösen utgör den innersta delen af en sådan 
— af Bohuslän sticka endast några fa öar upp öfver hafsytan, 
och Venern är det stora djupet af en bugt, som, der Dals- och 
Vermlands langsträckta sjöar nu äro, gar in med länga armar 
mellan smala näs och betydliga öar, och alla dessa fjordar ega 
med manga af dem, som nu dela Skandinaviens kuster, det ge- 
mensamt, att hafva största djupet i sin inre mest sammanträngda 
del. Utsträckt öfver Vestergötlands hela slättland, der de silu- 
riska bergen med sina trappmassor som öar höja sig öfver vat- 
*) v. Post. Öfversigt af Vet. Ak. Förhandl., 1856, p. 1, p. 235. Vet. Ak. Handl. 
1855, p. 347. — ERDMANN, Geologisk karta öfver Fyrisäns dalbäcken med 
Några ord till belysning etc. Stockh. 1837. — OLBERS, Geologiska kartor öfver 
Inlands Torpe och Inlands södra och en del af Inlands nordra härad, 1859, 
1860. — PAYKULL, om de lösa jordlagren i en del af Mälardalen, Stockholm, 
1860. 
"\EeD. 101. 
""") J. BACKLUND, Posttidningen, 1849, N:o 260. 
