= 30 — 
tenytan, är denna bugt i öster, vid landhöjden, vester och norr 
om Wettern, begränsad af en skärgård, en följd af öar, sträckt 
i norr och söder, och med grunda lopp emellan. Men på andra 
sidan om denna skiljegräns möter ett ännu större af det östra 
hafvet intaget område, från Östergötlands slättland till Dalar- 
nes inre höjder. I söder om båda dessa hafsbugter, som äro på 
detta sätt skilda, ligger ett ansenligt högland, det nuvarande 
Småland. Det visar sig allt mera sannolikt, att under den pe- 
riod, hvarom här är fraga, detta högland var landfast med con- 
tinenten, till en tid måhända genom en återstod af det baltiska 
fastlandet, af hvars sedimentära lager något är i behåll på Born- 
holm, i sydvest om gneiss- och oranithöjden. NILSSONS och 
FORCHHAMMERS forskningar, liksom WILCKES i förra seklet 
utförda märkvärdiga arbete öfver hamnen vid Landserona *),, 
hafva lagt i dagen de talrika tecknen till att Skäne, fordom vid- 
sträcktare än nu, en gång med Danska öarne och continenten 
haft ett sammanhang, som varit den sedan afbrutna väg, pa hvil- 
ken, såsom NILSSON visat, var fauna fått flera af sina däggdjur, 
en fortsättning af det norra Tysklands sedimentära lägland med 
dess floder. 
Men om således under en tid den inre Östersjön i söder 
var afstängd från det vestra hafvet, stod han deremot 1. för- 
bindelse med det östra. Redan i begynnelsen af det förra år- 
hundradet, när det genom SVEDENBORGS iakttagelser blifvit 
ögonskenligt, att det medlersta Sverges lågland fordom varit, be- 
täckt af hafvet, kunde ANDERS CELSIUS uttala den tanken, att 
den Skandinaviska halfön engång varit en ö, och att dess södra del 
bestått af flera öar. Han antog, att den Bottniska viken fordom 
gått närmare till Hvita hafvet, så att man sjöledes kunnat 
färdas dit genom Ulo elf och träsk **). Sednare tiders geo- 
loger, som behandlat diluviala bildningars uppkomst och den 
nordiska halföns rörelser, hafva yrkat antagandet af ett sådant 
forntida sammanhang mellan Ishafvet och Östersjön, bestämdast - 
*) Öfversigt af K. Vet. Akad. Förh. 1849, p. 237. 
‘*) Vetenskaps-Akademiens Handlingar, IV, 1 
