— 384 — 
Att denne skarpsynte forskare, min fordne oförgätlige lärare, 
kommit till ett sådant resultat, kan aldraminst förundra mig, 
som vet huru lång tid och huru stor: möda jag användt pa ut- 
redandet af endast två arter, hvilka jag, ehuru jag haft det bästa 
tillfälle att årligen bese icke hundrade, utan tusental af dessa fiskar, 
icke vågat förr än nu uppställa såsom bestämdt skilda arter. 
Så till vida öfverensstämmande i den äsigten, att fiskarne, kan- 
hända mera än andra djur, äro underkastade förändringar af sin 
vistelseort, anser jag mig dock inom slägtet Salmo kunna upp- 
ställa fyra bestämda hufvudarter, neml. Salar, Trutta, Fario 
och Salvelinus, och att till den ena eiler andra kunna hän-. 
föra alla inom Skandinavien förekommande Laxar. Salar och 
Salvelinus äro utan all fråga de skarpast begränsade, då deremot 
Trutta och Fario stå hvarandra mycket närmare. 
Uti fjällens form finner man de väsendtligaste skiljemärken 
mellan Laxarterna. S. salar har rundare fjäll, som till och 
med kunna vara något bredare än långa, hvaremot Trutta- 
afdelningen har dem mera aflånga (med utsträckning efter fiskens 
längd). 
Det synes vara en allmän tro, att Laxarne gå upp i flo- 
derna och i dessas forsar, för att leka; men så är ganska säkert 
icke förhållandet härstädes.. Jag har i början af November fått 
laxar af båda könen, som blifvit tagna under lek ute i sjön, 
men har aldrig kunnat få någon visshet att de lägga romm uppe 
i forsen. — De måste alltså hafva något annat syfte med sin upp- 
stigning i elfven om våren. 
Wetterns lax, som jag lärt känna genom Cand. WIDEGREN, 
har visserligen likhet med den, som jag kallar S. microps, och 
hör till samma afdelning af slägtet, nämligen Trutta-afdelningen, 
men han synes mig dock vara bestämdt skild. 
