— 385 — 
Om några Hvalarter. — Af C. SUNDEVALL *). 
[Föredrag den 13 November 1861.] 
Delphinus tursio, taflan VII. I slutet af Augusti månad 
förlidet år blef en unge af denna art funnen död vid en strand i 
trakten af Strömstad. De som hittade honom förmodade, att han 
varit snärjd i något fiskegarn och derigenom blifvit qväfd. Han 
blef, inlagd i salt, afsänd till Riks-Museum, och ett tillfälle der- 
igenom . beredt att taga den noggranna teckning, som här med- 
delas, hvilken torde äga något värde, emedan ingen duglig figur 
af denna art hittills finnes. 
Ehuru Delphinus tursio är väl bekant såsom förekommande 
i Nordsjön samt i Kattegat, och på denna grund upptages i 
Skandinavisk Fauna af NILSSON, tyckes han dock sällan före- 
komma invid svenska kusten. Likväl anför LILLJEBORG, i sin 
Öfversigt af Skandinaviens hvalarter (som blifvit publicerad sedan 
denna uppsats föredrogs), att kranier af ett fullvuxet och ett 
ungt exemplar från Bohuslän finnas på Museum i Lund. 
Det nu erhållna exemplaret, hvaraf bade skelettet och den 
uppstoppade huden förvaras i Zoologiska Riks-Museum, var af 
honkön och ganska ungt. Förbeningen i skelettet var ännu gan- 
ska ofullständig, isynnerhet uti samtliga verteber-bagarna. Denne 
unge var obetydligt öfver 4 sv. fot lång och hade således 1 af 
den längd, som Delphinus tursio säges uppnå, hvilken uppgifves 
vara omkring 12 fot. Men 4 af moderns längd är föga mer än 
vanlig storlek för nyfödda ungar af de däggdjursarter, som föda 
blott en eller två, och då man särskildt uppgifvit, att hvalarnes 
ungar äro ganska stora då de framfödas, synes det troligt att den 
här omtalade blott varit få dagar, eller knappt ett par veckor 
gammal. I alla händelser har det varit en ännu diande unge 
som åtföljt sin mor. — Han igenkännes såsom en D. tursio på 
ryggfenans form och läge samt på tändernas antal och form. De 
*) Härtill. Taflorna VII och VII. 
£ Öfvers. uf K. Vet.-Akad. Förh., 1861,- N:o 9. 
