3 
— 390 — 
hög ryggfena, ”för hvars skull man lätt kunde anse honom för 
en Svärdfisk.” 
ANDERSON (om Island, Grönland etc. 1748; p. 218) be- 
skrifver denna sednare under namn af Svärdfisk, med ganska 
hög och smal ryggfena, ”sasom ett svärd eller en sabel, hvaraf 
han fått sitt namn” (”2 alnar hög; vid roten 3 aln bred”). Han 
säges döda Hvalfisken. 
STRÖM (Söndm. 1762, I, p. 298) omtalar arten med ”smal, 
spetsig, 3 alnar hög ryggfena”, under namnen Stourhynning 
och Kobbeherre— men anförer p. 398, under namn af Spek- 
hugger, en annan art, som anfaller Hvalen, ehuru han säges 
blott vara något större än Nisen (D. phoczna), hvilket dock 
kan vara en felskrifning. 
GUNNERI beskrifning om Stourvagnen 1768, är förut 
omtalad. 
CRANTZ (Grönl. 1765, sjödjur n:o 14 och 15) omtalar 
Svärdfisken, med hög ryggfena, lik en påle, såsom Hva- 
lens och Sälarnas svåraste fiende; — men omnämner (n:o 11) 
Butzkopf, Eng. Grampus såsom en annan stort art (liksom 
MARTENS). | 
Alla dessa beskrifningar citeras under Delphinus orca af 
de flesta följande systematiska författarna, hvilka just anse den 
höga fenan såsom det hufvudsakliga kännetecknet; såsom af 
MUELLER, Prodr. 1776; — FABRICIUS, Fauna Groenl. 1780, p. 
46; — GMELIN Syst. Nat. 1788. 
Den som först systematiskt aåtskilde två arter, var BRIS- 
SON, i Regne Animal 1756, hvarest han uppförer p. 372: Epee 
de mer efter Fransyska öfversättningen af Anderson, Isl. et 
Grönl. (Epee de mer, — Svärdfisk; arten med hög ryggfena); — 
och p. 373 Epaulard, Orca, efter alla de äldre författarna (så- 
ledes båda arterna tillhopa). — Denna delning följdes af BoNn- 
NATERRE, Üetologie, som upptager samma namn, — samt vidare 
af LA CEPEDE, Cetaces 1804: Dauphin gladiateur (= Epee de 
mer) — och :D. orque (= Epaulard). — Dessa arter erhöllo af 
