A 
Försök till uppställning och beskrifning af Sveriges 
Figiter. — Af C. G. THOMSON. 
[Meddeladt den 13 November 1861]. 
I den förtjenstfulla bearbetning af Tysklands Cynipide, som 
är införd i GERMARS Zeitschrift für Entomologi 1840, indelar 
HARTIG denna familj, med afseende pa lefnadssättet, i trenne 
grupper, af hvilka den första, som benämnes Psenide, innefattar 
de egentliga galläple-steklarne; den andra eller /nguelin® utgöres 
af de slägten, som innästla sig i de af den förra gruppen bildade 
galläplen; den tredje eller Parasiticce, omfattar dem, som i likhet 
med Ichneumonerna lefva i andra insekters larver, hufvudsakligen 
inom ordningen Diptera, Hemiptera och Coleoptera. 
I den öfversigt af slägten, som han sedermera framställer, 
och hvarvid han endast fäster afseende på kroppens bildning, 
hufvudsakligen abdomen, sammanfattar han dem alla i tvänne 
afdelningar nemligen: A) Cynipides, som karakteriseras genom 
”segmentum abdominis primum reliquis longius”, och B) Figitides 
”segmentum abdominis secundum reliquis longius.” Genom denna 
anordning komma slägtena Xystus (Allotria WESTW), Cothonaspis 
(Eueoila WESTW) och Megapelmus (Anacharis DALM), som i 
lefnadssätt och total-organisation otvifvelaktigt sluta sig närmast 
till Figitides, att föras till de egentliga galläple-steklarne. 
REINHARDT, som i Berliner Entomologischer Zeitschrift bear- 
betat medlersta Europas Figiter, anser att Megapelmus ej bör 
skiljas från denna grupp, för hvilken han uppgifver såsom väsendt- 
liga kännemärken: ”Antenn&e maris- 14, femine 13-articulate; 
segmentum secundum dimidio abdominis brevius; alarum cellula 
radialis latitudine ad summum duplo longior.” Men härvid har 
han, liksom HARTIG, alldeles förbisett att hannarne af Aylax 
Brandti och Canine hafva just dessa karakterer, hvarigenom 
gränsen emellan bäda afdelningarne alldeles bortfaller. 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., 1861, N:o 9. 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Ärg. 18. N:o 9. 2 
