16 



Karl F. Lindman. 



komst erforderlig ringa lutning mot bottenplattans övre yta. Genom en ringa förskjutning 

 eller vridning av kvartsringen kunde man vid justering av inställningen giva denna lutnings- 

 vinkel en lämplig storlek. Om det luftskikt, som gav upphol till interferensfenomenet, icke, 

 såsom vi här antagit, på undre sidan begränsades av bottenplattan utan av den övre ytan 

 av en inom ringen på bottenplattan placerad kristall, reglerades luftkilens vinkel på enahanda 

 sätt som nyss. För avlägsnande av den reflex, som härrörde av bottenplattans eller av en 

 på denna platta ställd kristalls undre yta, voro dessa ytor i ett för ändamålet tillräckligt 

 omfång urholkade och svärtade. 



7. Interferensapparatens justering verkställdes med tillhjälp av en vertikalt ställd 

 tuli av den beskaffenhet, som i fig. 2 antydes. Denna tub var inrättad för autokollimation, 



d. v. s. den tjänade icke blott till observation utan även till belys- 

 ning av interferensapparaten. För detta ändamål var ett litet total- 

 reflekterande prisma p anhragt i objektivets (O) fokalplan. Genom en 

 på den mot objektivet vända prismaytan anbragt rektangulär spalt s 

 inträngde ljusstrålar från en bredvid tuben uppställd laqipa. De från 

 den under objektivet ställda interferensapparatens plana 3'tor reflekterade 

 strålarna sammanbrötos i objektivets fokalplan vid sidan av prismat p, 

 där de gåvo upphov till tre reella bilder av spalten s, vilka betrakta- 

 des medelst luppen 1. Genom reglering av interferensapparaten upp- 

 nåddes, att de genom reflexioner från det kilformiga luftskiktets be- 

 gränsningsytor uppkomna bilderna till en viss del täckte varandra, 

 medan den av täckglasets övre yta alstrade bilden föll ett gott 

 stycke på sidan om de förra, men i jämnhöjd med dem (täckglasets och 

 luftskiktets kilkanter voro därvid riktade åt motsatta håll). Justerin- 

 ^ gen var då fullbordad och interferensapparaten färdig att införas i dila- 

 j?jg. 2. tometern. 



Û 





II 



II 

 II 

 II 

 II 

 II 

 ll 

 I 



€ 



IS 



Ti: 



b) Abbes dilatometer. 



8. Under hänvisning till den uttömmande beskrivning av denna apparat, som givits 

 av PuLFRicH (se inledningen p. 7, not 2), anföres här — för klargörande av försöksanordnin- 

 gen — endast det väsentliga av dess konstruktion och verkningssätt i). Den av mig använda 

 apparaten var för övrigt i avseende å sin montering icke fullt så utarbetad som den av Pul- 

 FRiOH beskrivna definitiva modellen. 



Huvudbeståndsdelarna jämte ljusstrålarnas gång äro framställda i fig. 3, som visar appa- 

 raten, sedd från sidan, ävensom dess mot observatorn vända del, sedd ovanifrån. De från 

 en vågrätt ställd kapillär del av ett geisslerrör kommande ljusstrålarna koncentreras medelst 

 linsen L på det i observationstubens fokalplan befintliga totalreflekterande prismat p, vars 



') Med hänsyn till att såväl denna apparat som den av Pulfrich härrörande modifikationen av 

 densamma hos os.s torde vara loaia bekanta har jag icke ansett mig kunna här undvara en kort beskrivning 

 av vardera. 



Tom. XLVJ. 



