26 Kari, F. Lindman. 



mitt arbete — och således oberoende av livad Scheel flere är senare konstaterade — upp- 

 stod frågan, huruvida icke de nämnda luftresterna kunde giva upphov till störingar vid inter- 

 ferensförsöken. Oaktadt redan prismats och aluminiumkroppens sammanlagda tyngd (vilken, 

 att döma av en i Scheel's avhandling förekommande figur, sannolikt icke var mindre, utan 

 snarare större än den av honom använda belastningen) kunde antagas i väsentlig grad para- 

 lysera dessa störingar, vidtogs lör säkerhets skull ytterligare den åtgärd, att de plana ytele- 

 ménten hos kvartsringen, som förut varit blankpolerade, nu slipades till matta. Kvartsringen 

 kunde därefter endast i enstaka punkter beröra såväl bottenplattan som prismat, varför någon 

 störande inverkan av på beröringsställena förefintliga resterande luftskikt icke mera behövde 

 befaras. Mattslipningen, som gjordes i Zeiss' optiska verkstad, utfördes så, att någon märk- 

 bar förändring av interferensskiktets kilvinkel därigenom icke uppstod. Kvartsringens axel- 

 längd, som förut vid rumtemperatur varit 10,117 mm (jmf. p. 15), minskades genom mattslip- 

 ningen något litet, så att den nu var = c:a 10,098 mm (tre med Abbes kontaktmikrometer 

 utförda mätningar gåvo värdena 10,099, 10,097 och 10,098 mm; en med tillhjälp av inter- 

 ferensförsöken gjord bestämning av kvartsringens axelllängd vid en given temperatur, som 

 tillåtit att angiva denna längd i milliondedels mm, skall beskrivas längre fram). 



c) Pulfrichs interferensmätningsapparat. 



17. Denna i fig. 8 avbildade apparat har, enligt vad tidigare nämnts, framgått ur en 

 strävan att göra det för Abbes dilatonieter karaktäristiska mätningsförfarandet användbart 

 även för andra ändamål än för dilatometriska mätningar ävensom att vid mätningar av sist- 

 nämnda slag kunna uppställa interferensapparaten jämte den kropp, som undersökes, utan 

 hänsyn till observationsapparaten. De båda prismerna F^ och P^ i Abbes dilatometer (se fig. 3), 

 som hade till ändamål, dels att åstadkomma en spektral upplösning av ljuset, dels att avlänka 

 ljusstrålarna om en rät vinkel, äro i Pulfbich's apparat ersatta med ett i observationstubens {A) 

 ögonpunkt anbragt prisma för direkt seende (Amiciprisma) och ett framför objektivet Oj befint- 

 ligt totalreflekterande prisma P. Om, såsom vid mina försök var fallet, en genom prismat P 

 åstadkommen avlänkning av ljusstrålarna icke är erforderlig, kan detta prisma jämte fattning 

 utan vidare avlägsnas (det till interferensapparaten hörande totalreflekterande prismat [P i fig. 7] 

 hade vid mina försök övertagit det ifrågavarande prismats fiinktion). De olika färgade inter- 

 ferensbilderna uppträda till följd av denna anordning samtidigt ovanom varandra. Synfältets 

 rektangulära begränsning åstadkommes genom en i observationstubens bildplan anbragt horison- 

 tell spalt, vilken kan genom vridning av skivan S antingen fullständigt öppnas (fritt synfält för 

 osönderdelat ljus) eller ock minskas till en godtyckligt liten bredd. De båda mätningstrådarna 

 äro, såsom i Abbes dilatometer, vertikala och befinna sig omedelbart bakom den nyssnämnda 

 spalten. Emedan färgspridningen efter riktig inställning av Amici-prismat (inställningen verkställes 

 genom vridning av A) sker i trådarnas riktning, kunna dessa trådar användas på samma sätt 

 för alla färger. Genom avlägsnande av prismat kan man utan vidare övergå från det spek- 

 tralt sönderdelade ljuset till det osönderdelade. Genom vridning av ett mellan belysnings- 

 prismat p och tuben O^C infogat Dove's refiexionsprisma D för direkt seende kan man för- 

 ändra inteiferensfransarnas riktning och således även utan någon svårighet inställa dem ver- 



ï.uii, XLVI. 



