28 Karl F. Lindman. 



avstånd inställda tuben O^ C:s bildplan (spalten S) en reell bild av objektet och de hos detta 

 uppträdande interferensstrimmorna. Även om objektet befinner sig på ett annat avstånd från 

 O-j än det nyssnämnda, kan man dock genom en medelst det tandade hjulet Z åstadkommen 

 axial förakjatning av linsen O., inställa bilden i spalten 8:s plan. Beträffande övriga konstruk- 

 tiva detaljer ävensom apparatens handhavande och justering, må här hänvisas till Fulfrich's 

 egen i Zeitschrift für Instruraentenkunde 1898 (p. 201—267) givna beskrivning av denna 

 apparat. , 



IV. Bestämning av den till interferensapparaten hörande kvartsringens 



medelhöjd före och efter en starkare upphettning samt revision av 



de vid försöken använda gula kvicksilverlinjernas våglängder. 



a) Metod. 



18. Genom en medelst interferensförsök utförd möjligast noggrann bestämning av den 

 till inteferensapparaten hörande kvartsringens medelhöjd (interferensskiktets absoluta medel- 

 tjocklek före och efter en starkare upphettning skola vi till att börja med söka besvara den 

 i inledningen framkastade frågan, huruvida kvartsen verkligen kan anses fullständigt fri från 

 termiska efterverkningar. Utom det intresse, en dylik möjligast noggrann absolut längdmät- 

 ning i och för sig erbjuder, giver den tillika ett medel att pröva och, om så erfordras, korri- 

 gera värdena på vissa av de använda spektrallinjernas våglängder. Emedan det vid dessa 

 undersökningar använda förfarandet, som till sin princip härrör av Abbe och senare närmare 

 utarbetats av Pulprich (1. c), utgör grundvalen för de senare beskrivna dilatometriska mät- 

 ningarna, skall jag här relativt utförligt redogöra för detsamma. 



19. Vid den nrikrometriska bestämningen av en interferensbild gäller det att i trom- 

 meldelar bestämma det lineära avståndet mellan två närbelägna mörka interferenslinjer, den 



s. k. strimbredden b, ävensom det lineära avståndet mellan det cir- 

 kelrunda märkets medelpunkt O (fig. 9) och den närmast belägna 

 mörka linjen S. Kvoten å = SO/b angiver då den bråkdel av den 

 ifrågavarande spektralfärgens halva våglängd, varmed tjockleken av 

 luftskiktets under märket O skiljer sig från tjockleken av luftskik- 



' ^ - tet under 8. Kvantiteten ^:s förtecken rättar sig därvid efter för- 



1 i ^ i r 



„.^ tecknet för avståndet SO. Om interferensapparaten är så uppställd, 



att de interferenslinjer, som äro närmast till luftkilens kant, synas 

 mest till venster inom observationstubens (F) synfält (kilkanten befinner sig då även på ven- 

 stra sidan om det genom tubens axel gående vertikalplanet), ökas interferenslinjens ordnings- 

 nummer i riktning från venster mot höger. Avståndet SO bör alltså i detta fall räknas så- 

 som positivt eller negativt, allt efter som S befinner sig på venstra eller högra sidan om O. 

 Är däremot luftkilens kant vänd åt motsatt håll mot nyss, förhåller det sig i detta avseende 

 tvärtom. Kvantiteten ô är tydligen alltid belägen mellan gränserna +V2 och —Va- Emedan 

 dubbelträdens inställning på märket O i allmänhet är noggrannare än dess inställning på en 



Tom. XLM. 



