44 



Kari. F. Lindman. 



förorening av luften inom upphettningskroppen, skulle man icke kunna förklara den minskning 

 av d under dess mot utgângstemperaturen svarande värde, som framgått av det sista försöket. 



De ovan anförda försöken leda sålunda samstämmigt till den slutsatsen, att kvartsen 

 ieke är alldeles fri från termish efterverhan, i det att en, om ock mycket ringa, verkan av 

 denna art kan påvisas hos detta ämne under någon dag efter det den efter en starkare upp- 

 hettning avsvalnat till rumtemperatur. Att Reimerdes vid sina försök med den av mig an- 

 vända kvartsringen icke konstaterat någon termisk efterverkan är förklarligt, då man beaktar, 

 att uppvärmningen mellan begynnelse- och sluttemperaturerna vid hans försök var ganska 

 liten i jämförelse med den vid de ovan beskrivna försöken förkomna (i medeltal endast 

 c:a 23°). 



30. För att med användning av monokromatiskt ljus av olika våglängder kunna 

 utföra absoluta mätningar av kvartsringens axellängd vid olika temperaturer hai' det såsom 

 vi sett, varit nödigt att med största möjliga grad av noggrannhet känna förhållandet mellan 



de använda spektrallinjernas våglängder. En sammanställning av de värden på -—, till vilka vi 



i berörda avseende hittills kommit, och en uträkning av det sannolika felet hos medelvärdet 

 giva till resultat: 



/*: 



"'i/f/ grön 



^Hg gulj 



0,9430264 

 0,9430266 

 0,9480268 

 0,9480267 

 0.9480273 



= 0,94302676 ± 10 X 10 



Det ur Recueil de Constantes physiques erhållna värdets (/(* = 0,9430260) avvikelse 

 från detta medelvärde utgör icke fullt en enhet av den sjätte decimalen. Av de ur Landolt's 

 tabeller hämtade värden på Aq och och A«,, gui„ som Reimerdes vid sin undersökning hade att 

 tillgå, erhölls ft = 0,94332, medan Reimerdes genom en revision av detta värde kom till talet 

 0,94302, vars noggrannhet han synes uppskatta till c:a en enhet av den femte decimalen. 

 Någon uppgift om de observationsdata, av vilka han härledde det nya värdet på fi, meddelar 

 han dock icke (sannohkt gjorde han bruk av endast ett mycket tunnt luftskikt). Ehuru det 

 sistnämnda värdet är tillräckligt noggrant för dilatationsbestämningar, är det dock, såsom vi 

 sett, långt ifrån så noggrant, som för absoluta medelst interferensförsök utförda mätningar 

 av c:a 1 cm stora längder är erforderligt. 



Under antagande att det för torr luft av temperaturen -f 15° C och 760 mm:s tryck 

 gällande värdet Ao = 5460,740 Å är riktigt, erhålla vi av de ovanstående försöken (med an- 

 givande av medeltalets sannolika fel): 



<•//? gul, — 



5790,6532 Ä 

 5790,6544 , 

 5790/d52o „ 

 5790,6526 „ 

 5790,6489 „ 



=- (5790,6522 + 7,2 X lU 



*)i, 



Tom. XLVi. 



