64 



Karl F. Lindman. 



icke fullständigt motsvarar de nämnda punkterna. Den fullständiga motsvarigheten skulle er- 

 fordrat, att alla värden på L hade reducerats till ett och samma värde på Lo, vilket dock 

 skulle medfört olägenheten, att vändpunkten mellan observationsserierna I,'l:o och 1, 2:o 

 (f = 350,2°), skulle i motsats till det verkliga förhållandet motsvarats av två olika värden på 

 L, ävensom att de i kapitel IV diskuterade termiska efterverkningarna då icke alls skulle 

 kommit till synes. De skilda observationsserierna motsvaras egentligen av var sin kurva, 

 vilka dock icke kunnat uppritas i flg. 10 så, att de skulle framträtt skilt för sig. 



-6 

 10x22 



21 



20 



19 



18 



17 



16 



15 



14 



13 



12 



11 



10 



9 



0° 40» 80° 



120° 160° 200° 240° 280° .520° 360° 400° 440° 

 Fis. 11- 



Kurvan I i fig. 11 framställer grafiskt i enlighet med formeln I,« utvidgningskoefficien- 

 ten « såsom funktion av temperaturen t. I överensstämmelse med vad tidigare (p. 61) fram- 

 hållits, har denna kurva ända upp till temperaturer av c:a 300° ett i det närmaste rätlinigt 

 förlopp, varefter den vid ytterligare växande temperatur småningom böjer sig uppåt. 



c. Observationer, utförda med tillhjälp av försöksanordning I. 



40. De enda användbara observationer rörande kvartsringens utvidgning, som gjordes 

 medelst försöksanordningen I, äro jämte de därav beräknade värdena pä A L sammanställda i 

 de båda här följande tabellerna. 



Tom. \LV1. 



