76 



Karl F. Lindman. 



l:o, uppvärmn. 

 2:o, avsvaln. 



12,5° 

 10,4° 



L 



mm 



1,2 — L^ L^ — L] 



a- 10 



159,9° 

 152.6° 



h-lU 



806,2° 9,8305 ' 0,0223447 0,0506469 

 306,2° 1 „ Î 0,0213963 (t,u50'.i017 



18,180 0,01368 

 13,098 10,01392 



För luftskikbets absoluta tjocklek vid iiOijan av uppväiinningslörsöken ocli vid skitot 

 av avsvalningslörsöken (1=12,5° resp. 14,4°) erlialler man värdena: 



^12,5° ^ 



812,446 • .Î li,„ 



976,430 • \ h 



1096,955 • .', Ill, 



976,415 • .', Ao 



=- 976,430 • .' Ao 



976,443 • „ /fl 



0,266601 min ocli 



812,759 • .^ Ih„, 



^10 4°= 976,796 •,, A„ 



1096,955 ■ ., >t« , 



976,792 • :, Ao 

 '.176.796 • .', /o 



976,799 • ., X„ 



0,266701 uno 



Sluttem peraturen är i detta fall 2,1° lä^i-e än bogyinielsetemperaturen. För skillnaden 

 mellan kvartsringens ouh kvartstärningens genom en temperaturstegring av 0,7° vid rumtem- 



— Cl 



peratur alstrade höjdtillväxter funno vi tidigare (sid. 72) värdet — 41-l(i mm. Addera vi 

 tre gånger detta värde (motsvarande förhållandet 2,1°: 0,7°) till det nyss funna värdet pa 

 d , fä vi c? = 0,266578 nmi, d. v. s. luftskiktets niedeltjocklek var vid slutet av försöks- 



10,4° 12,5° 



- 6 



serien c:a 23 • 10 mm mindre än vid dess början vid samma temperatur, vilken differens är 

 av sä gott som alldeles samma storlek som den vid den första försöksserieii observerade 



motsvarande differensen (=26-10 mm). Den pa sid. 72 dragna slutsatsen angående förekom- 

 sten av en termisk efterverkan hos kvartsen jämväl ± mot optiska axeln har sålunda bekräf- 

 tats även genom den senare försöksserien. 



Vad konstanterna a och h vidkommer, äro de av försöksseiien II erhållna värdena på 

 den förra konstanten något mindre och de på den senare konstanten något större än de av 

 försöksserien I erhållna motsvai'ande värdena, och i motsats till vad fallet var vid den sist- 

 nämnda serien, är det av serien 11, 2:o (avsvalningsförsöken) erhållna värdet pa a nägot min- 

 dre och det pä h något större än de värden, som framgått av serien 11, l:o. 



Såsom av observationstabellen framg;ir, uppvärmdes interferensapparaten ännu till en 

 temperatur av + 124,6°, efter det den törut uppnätt „sluttemperaturen" -j- 10,4°. De vid 

 dessa båda temperaturer gjoi'da avläsningarna tillåta visserligen icke någon ny bestämning av 



Tom. XL VI. 



