6 K A Rh F. Lin d m a n. 



II. Undersökning av dilatationen i en mot optiska axeln 



vinkelrät riktning. 



3. De hithörande försöken omfattade tvenne av varandra oberoende dubbla (av upp- 

 värmnings- resp. avsvahiiugsförsök sammansatta) serier. 



Försöksserie F. 



Medan uppvärmningen pågick, iakttogs, att interferensstrimmorna liela tiden förkötos 

 i riktning mot den såsom interferensskikt tjänande luftkilens kant, vilket innebär, att kvarts- 

 ringens höjdtillväxt var större än turmalintärningens, då dennas höjddimension var vinkelrät 

 mot kristallografiska huvudaxeln. 



För uppvärmningen från fi = 9,7° till «2 = 180,7° har man enligt formeln Q — {ài^—ô,^) 

 -{öot„-åo,)fi, då //.//„ = 0,83207 och /*i/,j = 0,83200: 



Qh„,= - 0,682, .-. Qn, + 1 = 0,318; 

 Qn, = - 0,569, .-. ç//^j + 1 = 0,431 . 



Genom direkt observation av de genom synfältet vandrande strimmornas antal kunde 

 man sluta till att nig i detta fall var någon eller några enheter större än 26. Det exakta 

 värdet erhålles ur följande tabell. 



Tabell för îjio • M = wi + {ài., — åi,) — (do, — å^/) (A — m + q. 



Tom. XLVI. 



