Man erhåller härav: 



pâ grund varav fås: 



Om turmalinens termisha dilatation. 



mo = 28, mj,„ = 23 + 1 = 24, m^j = 81 + 1 = 32, 



För korrektionsternien ko erhålles värdet +0,159. Om vi beteckna ökningen av luftskiktois 

 tjocklek med A rf'), få vi .således 



A rf = (/o -1- /.■„') . I" = 28,197 . 4" = 0,0070978 mm . 



För kvartsringens höjdtillväxt äE^) fås värdet 0,0152934 mm. Turmalintärningens höjdtill- 

 växt blir sålunda: 



AL = AE-Af7 = 0,0075956 mm. 



Resultaten av de räkningar, som på detta sätt utförts för de skilda till försöksserien I 

 hörande temperaturintervallerna, äro sammanställda i den närmast följande tabellen. För de 

 intervaller, som hänföra sig till avsvalningsprocessen, äro slutvärdena icke uträknade på grund 

 av att en stark termisk efterverkan gjorde sig gällande vid sluttemperaturen lOjß'^*). 



Dessa observationsdata tillåta att uttrycka sambandet mellan L och I samt « och t 

 genom en kvadratisk resp. en linear interpolationsformel av följande form : 



') I förf:s ovan citerade arbete beteknar A <"' minskningen av liiftskiktets tjocklek. Oberoende av 

 om det i verkligheten är fråga om uppvärmning eller avsvalning, räkna vi kvantiteterna A rf. A -B och 

 A L såsom positiva, om de med dem beteknade längdtillväxterna inom den b.etraktade temperaturintervallen 

 vid stigande temperatur äro positiva. 



') Jmf. förf:s i föregående not åberopade arbete, p. 74. 



') Under avsvalningen frän .326,8° till 184° var, såsom av värdena pä fa framgår, strimförskjutnin- 

 gen = c;a 32,5 strimbredder, vilket närmelsevis överensstämmer med den under uppvärmningen från 180,7° till 

 326,8° iakttagna förskjutningen {f„ = c:a 33,4). För hela avsvalningen från 326,8° till 10,6° har däremot 

 erhållits ett c:a 6 enheter mindre värde pä f„ än det för uppvärmningen från 9,7° till 326,8° funna värdet. 

 Apparaten hade tydligen icke fått stå tillräckligt länge ouppvärmd, innan de vid sluttemperaturen (10,6°) gjorda 

 avläsningarna verkställdes. 



N:o 6. 



