2 E. A, HoMÉN. 



biografiska anteckningar finner man, att det förträffliga minne, som utmärkte H.ielt under 

 hans mannaålder och som bestod ända till hans sena ålderdom, redan framträdt i barn- 

 domen. Så t. ex. erinrar han sig ännu långt senare, huru han vid circa 4 '/2 års ålder, 

 då den stora branden i Åbo utbröt den 4 sept. 1827 på aftonen, från ett högt berg å 

 Moisio egendom, där han då befann sig, „kunde se eldflammorna vid horizonten på ett 

 afstånd af 10 à 12 kilometer". Lifligt qvarstod äfven i minnet den „stora sorg", som 

 bereddes honom genom förlusten af hans leksaker vid Åbo brand. Äfven skräckbilderna 

 från kolerans våldsamma framfart i Abo, hösten 1831, synas hafva djupt inpräglat sig 

 i den då 8-åriga gossens minne: „Portarna stängdes i den gård, der kolerafall yppat 

 sig, en svart flagga blef till tecken derpå uthängd, all samfärdsel med en sådan gård 

 upphörde och den nödvändigaste tillförseln af lifsmedel skedde genom fönstren. De döda 

 bortfördes under nätterna under fackelsken". Enligt tillgängliga uppgifter skola vid 

 denna epidemi 373 personer hafva insjuknat i kolera i Åbo. 



Efter att med utmärkelse hafva genomgått den hösten 1831 till Abo återflyttade 

 trivialskolan, där minnesläsning tyckes varit hufvudsak, och det hösten 1830 nyinrättade 

 gymnasiet i Åbo, blef Hjelt student, med vitsordet laudatur, vid 16 år den ^*/g 1839 

 och inskrefs af akademins dåvarande rektor, Fredr. Wilh. Pipping, i Abo-afdelning. 

 Den tidens studenter buro en mössa af blått kläde med svart sammetskant och prydd 

 med en gyllene lyra, något större än den nu för tiden mest brukliga. 



Redan vid slutet af samma år 1839 hade den unge studenten sorgen att förlora 

 sin moder, som afled efter en långsamt tärande sjukdom, troligen kräfta. Om henne 

 yttrar Hjelt i ofvannämnda anteckningar bl. a. att „hennes håg och anlag voro mera 

 riktade åt läsning och intellektuella sysselsättningar än åt de dagliga hushållsgöromålen". 

 Efter denna tid slöt sig Hjelt „ännu närmare" till sin tio år äldre syster Emma, sedermera 

 gift med vicepresident Gtustaf Carp i Wasa. Hon synes med stor ömhet vårdat sig om 

 denne sin broder. 



Det intresse för naturhistorien, som redan under skoltiden vaknat hos Hjelt, 

 stärktes och uppmuntrades ännu mera, då han på förslag af prof. G. R. Sahlberg våren 

 1840 af Sällskapet pro Fauna et Flora fennica erhöll ett reseundertsöd för en exkursion 

 i naturhistoriskt syfte till sydvestra delen af Tavastland och trakterna omkring Päijänne. 

 En annan student, G. W. Kekoni, erhöll samtidigt på sin lott för samma ändamål Hat- 

 tula och Wånå socknar. Det toide varit första gången Sällskapet utsände unga studenter 

 på sådana sommai-exkursioner. Expeditionen måste väl ock utfallit till belåtenhet, att 

 dömma af de rikhaltiga samlingar, som Hjelt redan under hösten aflemnade till nämnda 

 sällskap. 



Men Hjelt bedref med intresse och framgång sina studier icke blott i natur- 

 historie, kemi och fysik, utan ock i de klassiska språken, så att han våren 1844 kunde 

 aflägga sin filos, kandidat examen med vitsordet laudatur i 6 af de då erforderliga 12 

 examensämnena, efter att redan i mars 1843 hafva utgifvit såsom disputation pro exer- 

 citio sitt första naturvetenskapliga arbete med titeln: Naturhistoriens Studium i Finland 



Tom. XLVI. 



