Mmnestal öfver Professor emeritus, ArkiaUr Otto E. A. Hjelt. 3 



före Linné's tid. I. Elias Tillandz ocli hans föregångare. Detta arbete utgör en intres- 

 sant, kulturhistorisk studie, som, i anslutning till en kort redogörelse för den naturhistoriska 

 vetenskapens uppkomst och utveckling i landet, närmare behandlar raedicine-professorn Elias 

 Tillandz, såsom „den ende hvars verksamhet i afseende på naturhistoriens studium i Finland 

 före Linné's tid var af mera omfattande betydelse och fulländning". Den ^'/e 1*^44 blef 

 Hjelt promoverad till filosofie magister. 



Under sin studenttid deltog Hjelt icke i det „vanliga kamratlifvet", utan sysslade 

 hälst, såsom han i sina själtbiografiska anteckningar uttrycker sig, „med sina böcker och 

 blommor, samt slöt sig näimare till några få \änner, med hvilka han umgicks förtroligt". 

 Härtill bidrog väl ock den riktning hans själslif tidigt erhöll, i det han redan under sina 

 första studentår tillegnade sig den religiösa lifs- och verldsåskådning, som han sedan 

 förblef orubbligt trogen ända till lifvets slut. — Hjelt var en varm och konsekvent finsk- 

 hetsvän. Redan i sin ungdom hade han med sympati trädt den finska allmogen nära, 

 särskildt inom de religiösa kretsar, till hvilka han anslöt sig. Det var dock först under 

 1850-talet som Hjelt, enligt hvad han i nyss näranda anteckningar nämner, under 

 vistelsen i Tyskland och under inflytande af J. W. Snellmans verksamhet, kom till en 

 klar uppfattning af den finsk-nationella rörelsens genomgripande betydelse för det finska 

 folkets kultur och hela existens. Ett vackert bevis i handling på denna sin öfvertygelse 

 gaf han, då han jämte tre andia universitetslärare år 1871 tog initiativet till upprätt- 

 hållandet med enskilda medel af en finsk lärdomsskola i Helsingfors, sedan den dåva- 

 rande senaten utverkat det finska normallyceets bortflyttning till Tavastehus. 



Efter vunnen magistergrad fortsatte Hielt ännu en tid sina naturvetenskapliga 

 studier, blef filosofie licentiat 1846 och promovei-ades till filosofie doktor följande varpå 

 grund af en afhandling: In systema nervorum syinpathicum Gadi Lotae Linn. observati- 

 ones. 1847. 



Efter sålunda förvärfvad, särskildt den tiden väl behöflig, grundlig natur- 

 vetenskaplig utbildning egnade sig Hjelt numera med samma energi åt medicinska stu- 

 dier. Han begynte dessa vid den bjärta brytningstid, som inträffade i läkekonsten vid 

 midten af senaste sekel, särskildt i Tyskland, under hvars inflytande i medicinskt hän- 

 seende de nordiska länderna närmast stått. Då tvungos de gamla naturfilosofiska och i 

 system satta, spekulativa medicinska doktrineina efter hand vika föi' det nyvaknande, 

 rent naturvetenskapliga åskådningssättet, hvarigenom grundvalen lades till ett nytt skede 

 i hela den medicinska utvecklingen. 



Att Hjelt med framgång bedref sina medicinska studier framgår bl. a. däraf att 

 han, efter att våren 1852 hafva aflagt medicine kandidat examen, med laudatur i alla ämnen, 

 redan följande höst ej blott blef t. f. anatomie-prosektor — i hvilken befattning han 



Tom. XLVI. 



