4 E. A. HoMÉN. 



qvarstod till sommaren 1856 '), då han bief utnämnd till ordinarie prosektor — 

 utan ock af Consistorium förordnades att bestrida professorns i anatomi och fysiologi 

 offentliga föreläsningar läseåret 1852 — 1853. Då förslag om detta förordnande i maj 

 1852 väcktes i Consistorium af den ordinarie innehafvaren af lärostolen i nämnda ämnen 

 professor Bonsdorff, på grund af hans tillernade utrikesresa, ansåg sig Consistorium till en 

 början icke kunna ingå på detta förslag, alldenstund Hjelt icke var docent. Emellertid 

 utarbetade Hjelt under sommarn en afhandling för docentur med titeln: De nervis cere- 

 bialibus parteque cephalica nervi sympathici Bufonis Cinerei Schneid, adnotata qusedam ^), 

 1852, hvilken afhandling ventilerades strax i början af höstterminen och godkändes för 

 sitt ändamål, hvarefter följde Hjelts utnämning till docent i anatomi samt ofvannämnda 

 förordnande. — Efter det de nya universitetsstatuterna trädt i gällande kraft blef Hjelt i 

 jan. 1853 kallad till kurator i medicinska fakulteten, i hvilken befattning han qvarstod 

 höstterminen år 1858. 



Härunder försummade Hjelt dock icke sin egen praktiska utbildning vid kliniska 

 institutet i det s. k. nya klinikum (färdig byggt år 1848). 



Den 14 december 1855 aflade Hjelt med. licentiatexamen, efter att föregående 

 vår hafva utgifvit och offentligen försvarat ("/5) en afhandling för med. och kir. doktors- 

 grad med titeln: „Bidrag till läran om det kalla vattnet såsom läkemedel". Det var 

 väl delvis i anslutning till eller under påverkan af det nyvaknade intresset för de s. k. 

 naturliga läkemedlen, främst balneo- och hydrotherapin, som man äfven hos oss vid den 

 tiden började intressera sig för vattenläkekonsten. Detta intresse, som i medlet af senaste 

 sekel framträdde i de stora kulturländerna, är väl delvis att anse såsom en natuilig 

 reaktion mot den ensidiga och tröstlösa nihilismen i den då dominerande Wienerskolan. 



Nämnda afhandling, afsedd att belysa vissa sidor af hydrotlierapin, är baserad 

 dels på den personliga erfarenhet Hjelt förvärfvat sig under de två somrar (1853 och 

 1854) han biträdde prof. Bonsdorff vid vattenkuranstalten Kuppis i Abo, dels pa teo- 

 retiska studier i ämnet. Ej blott den tekniska sidan af frågan blir här närmare belyst, 

 utan ock, såvidt möjligt, indikationerna för de olika badformerna och dessas verkningar 

 beaktade, hvarvid förf. söker, i den mån vetenskapens dåvarande ståndpunkt det tillät, 

 gifva en fysiologisk förklaring åt vissa af det kalla vattnets verkningar, särskildt dess in- 

 verkan på hud- och kärlsystemet, hvarvid han redan strängt skiljer mellan den primära 

 ellei' omedelbara verkan af det kalla vattnet och de secundära eller reuktivu verkningarna. 



Efter slutförda studier och examina vid univei'sitetet verkade Hielt till en bör- 

 jan i den militära sjukvårdens tjänst. Sålunda erhöll han den *7i 1856 af militieexpe- 

 ditionen i senaten uppdraget att undersöka hälsotillståndet vid Åbo indelta skarpskytte- 

 bataljon, som under föregående år decimerats af sjukdomar (tyfoidfeber och frossa), hvar- 

 jämte han den '"/j 1856 blef förordnad till t. f. bataljonsläkare vid Nylands indelta 

 bataljon. 



') Blaud hans elever från den tiden må här särskildt nämnas: J. I. Björksten, J. A. Estlander, 

 G. J. Strömbürü och S. O. Wasastjekna. 



') Ännu vid den tiden måste hvarje för tjänst utgifven disputation vara författad på latin. 



Tom. XLVI. 



