Minnestal öfver Professor emeritus, Arkiater Ofta E. A. Hjelt. 5 



Snart valde dock Hielt den pathologiska anatomin till specialäuine för sina forsk- 

 ningar. Den stora betydelse, som nämnda disciplin äger lör läkekonstens öfriga delar, 

 hade vid denna tid småningom blifvit allt mera erkänd, jämnsides med det allmänna 

 uppsving, som samtliga naturvetenskaper erforo under förra hälften af senaste sekel. 

 Dock var det först mot midten af senaste sekel (på 184U- och 1850-talen) som vid 

 universiteten inrättades egna lärostolar (professurer) i pathologisk-anatomi. Så t. ex. erhöll 

 universitetet i Paris ') år 1836 sin förste professor i pathologisk anatomi (Cruveilhier, 

 tidigare professor i kirurgi i Montpellier), universitetet i Wien år 1844 (Rokitansky), 

 i Berlin 1856 (Virchow, som dock redan 1849 blifvit utnämnd till förste innehafvare af 

 en likadan professur i Wtirzburg). Särskildt genom desse mäns och specielt genom 

 ViRCHOws trägna och banbrytande forskningar vann pathologiska anatomin snart sin 

 centrala, grundläggande ställning bland de medicinska vetenskaperna. 



På 1850-talet inrättade man äfven vid universiteten i de skandinaviska länderna 

 särskilda lärostolar i pathologisk anatomi jämte till dessa hörande pathologisk-anatomiska 

 institutioner. 



Vid vårt universitet finner man, enligt förhandenvarande källor, den pathologiska 

 anatomins betydelse första gången framhållen i medicinska fakultetens protokoll för den 

 23 febr. 1847, hvari äfven betonas, att en särskildt utbildad lärare i „pathologisk ana- 

 tomi och mikroskopi" vore ett „verkeligt desiderat" ^). Det var dock först inemot tio 

 år senare, den 5 november 1856, som Consistorium ingick med en underdånig framställ- 

 ning om iniättandet af en särskild lärostol i pathologisk anatomi och statsmedicin, på 

 giund af ett utlåtande af medicinska fakulteten, hvari det bland annat heter, att „fakul- 

 teten kännbart saknat en egen lärostol för den pathologiska anatomin, hvars fundamentala 

 betydelse för den medicinska vetenskapen numera öfverallt blifvit erkänd", och hvarmed 

 då äfven „lämpligast skulle kunna förenas lättsmedicinen". I maj följande år 1857 

 blef detta förslag å högsta ort bifallet. 



Redan i augusti 1856 reste Hjelt utrikes med Würzburg som mål, i afsikt att 

 särskildt hos Virchow studera pathologisk anatomi. Vid framkomsten till Würzburg 

 den 10 september erfor han emellertid, att Virchow redan för en tid sedan blifvit kallad 

 till Berlin, om hvilken händelse man då ännu ej hade någon kännedom i Helsingfors. 

 På ViRCHOws tillrådan stannade Hjelt likvisst till en början i Würzburg, hufvudsakligen 

 „för att studera histologi och öfva sig i miki'oskopets bruk" hos en af samtidens främste 

 anatomer, Kölliker, hvarjämte han med ifver bedref andra theoretiska studier, specielt 

 i pathologisk anatomi hos Friedreich. — Vistelsen i Würzburg tyckes varit både betydelse- 

 full och angenäm för Hjelt. Han skrifver härom i sina biografiska anteckningar: „Denna 

 tid qvarstår ännu oförgätligt i mitt minne såsom grundläggande min vetenskapliga ut- 

 bildning. Det var som om en ny verld öppnat sig för mig och med ungdomens entusiasm 

 emottog jag den rikedom på vetande, som nu i så fullt mått stod mig till buds". — 



') I Strassburg hade dock redaa âr 1819 inrättats en professur i pathologisk anatomi. 

 ') Se närmare härom i Otto E. A. Hjelts skrift: Den Pathologisk-anatomiska inrättningen vid det 

 Finska Universitetet under åren 18.^9 — 1871, Helsingfors 1871. 



Tom. XLVl. 



