12 P]. A. HOMÉN. 



Bland Hjelts öfriga, talrika, med samma sak- och personkännedom samt liffull- 

 het utförda medicinskt-, naturvetenskapligt- och litterärt-historiska äfvensom biografiska 

 arbeten, belysande olika ämnen från den fosterländska kulturens område, må här anföras 

 endast följande: Naturhistoriens studium i Finland under sjuttonde och adertonde seklet, 

 i „Bidrag till kännedom af Finlands natur och folk", 1868; Elias Lönnrot, ett minnesblad den 

 9 april 1882; Finlands medicinalförvaltning, Helsingfors, 1882; Olof af Acrel, den 

 svenska kirurgins fader, program till professorn F. Saltzmans installation, Helsingfors, 

 1884 '); Finska Läkaresällskapet 1835 — 1884, en återblick på dess femtioåriga verksamhet, 

 Helsingfors, 1885; De medicinskt-vetenskapliga institutens uppkomst och förhållande till 

 läkekonstens utveckling, 1890, i Festskrift från Pathologisk-anatomiska Institutet, med 

 anledning af Universitetets 250-åriga tillvaro; Naturalhistoriens studium vid Abo L^ni- 

 versitet, Svenska Litteratursällskapets skrifter, Bd. XXXII. Helsingfors, 1896; Finlands 

 medicinska Bibliografi 1640 — 1900, systematiskt ordnad, Helsingfors, 1903; Johan Haart- 

 mans verksamhet vid Universitetet i Abo under åren 1754 — 1781, i „Bidrag till kän- 

 nedom af Finlands natur och folk", 1911; Sveriges biologiska disputations- och pro- 

 gram-litteratur 1700 — vårterminen 1910, systematiskt ordnad, ibidem, 1911; Minnestal 

 öfver Alexander von Nordmann 1867, Frans Josef von Becker 1891 och Evert Julius 

 Bonsdorf f 1899, i Acta Societatis Scientiarum Fennicfe. 



Icke blott genom att offentliggöra åtskilliga af sina arbeten i Vetenskapssocietetens 

 skrifter, utan ock på ett mera direkt eller personligt sätt har Hjelt tagit liflig del i 

 verksamheten inom detta sällskap, hvilket han tillhörde mera än ett halft sekel. En af 

 stödjepelarne har Hjelt varit äfven för Finska Läkaresällskapet, hvars 50-åriga verk- 

 samhet han skildrat i ofvannämnda skrift, utkommen till halfsekel-festen 1885; i circa sex 

 decennier hörde han till Läkaresällskapet, som äfven hade förmånen att i nära två decen- 

 nier räkna honom bland sina hedersledamöter. 



Till jubelmagister promoverades Hjelt den "'/5 94; till filosofie jubeldoktor d. ^'/5 

 1897, hvarvid hans son, d. v. professorn i kemi Edvard Hjelt, fungerade såsom pro- 

 motor; till med. o. kir. jubeldoktor den '"/5 1907, hvarvid jag hade den sällsynta äran och 

 glädjen att promovera min vördade lärare och företrädare i ämbetet. 



Yttre utmärkelser och tecken på allmänt erkännande kommo i rikligt mått Hjelt 

 till del såväl från eget land som från utlandet. Så blef han af medicinska fakulteten i Up- 

 sala inbjuden att bivista därvarande universitets 400 åriga jubelfest den ^/9 1877. Valdes 

 till ordförande i den hygieniska sektionen vid skandinaviska naturforskaremötet i Stock- 

 holm 1880 och till en af de skandinaviska vicepresidenterna vid internationella medicinska 



') I anledning af skriften öfver Acrel skrifver Magnus Huss till Hjelt i ett bref af den 'Vs 1884 bl. 

 a. följande: „Som svensk läkare blyges jag nästan att vi svenskar äro sä litet måna om att bevara minnet af 

 våra framstående män, att vi själfva ej gitta ur arkiverna framleta deras biografier, utan låta vännerna på 

 andra sidan Österjön göra det och sedan skänka oss frukten af sina forskningar. Du, käre Broder Hjelt, 

 ha I genom dina skrifter om Linné och Acrel riktat vår litteratur med värdefulla upplysningar om 2:ne af 



våra stormän inom de medicinska vetenskapernas område. Din biografi öfver Acrel 



är, som mig tyckes, mästerlig och uttömmande, du har lyckats samla alla nödiga urkunder och sedan vetat 

 sammanföra dem till ett helgjutet helt, som gör Acrel heder och dig likaledes. Tack därför å Svenska 

 läkarekorpsens vägnar". 



Tom. XLVI. 



